Via fora, catalans!
Ara és l'hora, catalans!

Dos segles d'esclavatge, d'humiliació i d'oprobi no han pogut matar la veu de la nostra ànima. Ens han pogut sotmetre els nostres cossos per la força de les armes i arrabassar-nos així les nostres llibertats; ens han pogut fer baixar el cap sota el seu jou i fins treballar per l'opressor, però no hem oblidat mai la veu interior de la nostra rebel·lió ni de fer-la sentir als altres com a protesta i invocació del nostre dret.(...)
Contra la monarquia i contra aquest rei opressor que, encara no fa gaire temps, ens recordava que era el descendent de Felip V, de terrible memòria, que està en deute de sang amb nosaltres.
Contra la dictadura militar, la més repugnant de totes les dictadures per la seva mateixa concepció, que ens ha ofès íntimament amb la profanació de les nostres coses més sagrades. (...)
Per la llibertat de Catalunya i el dret a governar-nos nosaltres mateixos. (...)
Per la implanatció de la República Catalana Independent. Via fora, catalans!

				Francesc Macià i Estat Català, 1926