La pell de brau 

" (...) Diversos són els homes i diverses les parles, i han convingut molts noms a un sol amor. La vella i frágil plata esdevé tarda parada en la claror damunt els camps. La terra, amb paranys de mil fines 
orelles, ha captivat els ocells de les cançons de l'aire. Sí, comprén-la i fes-la teva, també, des de les oliveres, l'alta i senzilla veritat de la presa veu del vent: "Diverses són les parles i diversos els homes, i convindran molts noms a un sol amor. (...) No convé que diguem el nom del qui ens pensa enllá de la nostra por. Si topem a les palpentes amb aquest estrany cec, on sinó en el buit i en el no-res fonamentarem la nostra vida? Provarem d'alçar en la sorra el palau perillós dels nostres somnis i aprendrem aquesta lliçó humil al llarg de tot el temps del cansament, car sols així som lliures de combatre per l'última victória damunt l'esglai. Escolta, Sepharad: els homes no poden ser si no són lliures. Que sápiga Sepharad que no podrem mai ser si no som lliures. I cridi la veu de tot el poble:
-Amén.- (...) A vegades és necessari i forçós que un home mori per un poble, peró mai no ha de morir tot un poble per un home sol: recorda sempre aixó, Sepharad. Fes que siguin segurs els ponts del diáleg i 
mira de comprendre i estimar les raons i les parles diverses dels teus fills. Que la pluja caigui a poc a poc en els sembrats i l'aire passi com una estesa má suau i molt benigna damunt els amples camps. 
Que Sepharad visqui eternament en l'ordre i en la pau, en el treball, en la difícil i merescuda llibertat. " 

						Salvador Espriu (1913-1985)