Dr. Janez Kolenc, Dr. Bogomir Novak: Razmišljanje ob knjigi Dr. Alenke Gril. 
Družbene predstave organizirane mladine. Pedagoški inštitut, Ljubljana 2007, str. 208, (ISBN 978-961-6086-45-5)

Povzetek

V naši javnosti se preveč poudarja naravoslovne dosežke, potrebo po študiju naravoslovja in po merjenju rezultatov družboslovnega raziskovanja po zgledu naravoslovne prokrustove postelje. Omenjena knjiga dr. A. Gril je dokaz, da se da tudi družboslovne probleme misliti eksaktno že zaradi potrebe po stičnosti empiričnih rezultatov s teoretskimi predpostavkami.   
V tem prispevku sva soavtorja postavila rezultate raziskave o družbenih predstavah mladine v odprt kontekstualni okvir še nedorečenih pomenov. 
     
Uvod

V zadnjem času se zdi kot da so dosežki družboslovne in humanističen znanosti potisnjeni v ozadje in se kot znanost predstavlja le dosežke naravoslovnih in tehničnih ved. Dokaz za to, da je v Sloveniji močno razvita tudi družboslovna znanost je psihološka, teoretično in empirično bogato podprta študija dr. Alenke Gril o družbenih predstavah  organizirane mladine pri nas. Z jezikom, ki ni preveč poljuden pa vendarle razumljiv tudi širši javnosti avtorica predstavlja nastanek in razvoj družbenih predstav od otroštva do zrele dobe, ter se osredotoči na študijo o družbenih predstavah mladostnikov. Z resnim, znanstveno rigoroznim pristopom tako obdeluje temo, ki se je sicer volontersko lotevajo ti in oni pisci, ki jo literarno obdelujejo pisatelji, ki je banalna tema vsakdanjega družbenega življenja, pa ji vendar avtorica vdihne samostojno znanstveno življenje in v obsežni elaboraciji prikaže zakonitosti organiziranega življenja slovenske mladine.

Lahko rečemo, da so do sedaj izšle redke znanstvene monografije o življenju mladine po dvajsetem letu starosti, ki bi tako globoko in globalno posegale v raznolikost njihovega družbenega delovanja. Kam so izginila nova družbena gibanja iz 80-ih let prejšnjega stoletja, o katerih je bilo napisanih kar nekaj knjig? Ali se je ves družbeni potencial teh gibanj izpel  z osamosvojitvijo Slovenije? Kje so akterji mirovnih, gejevskih in lezbičnih gibanj, kje je kritični potencial zelenega družbenega gibanja na Slovenskem, kje so družbeno kritična mladinska gibanja punkovskega tipa in podobno bi se lahko spraševali. Odgovore na to bomo v veliki meri našli v pričujoči knjigi.

1.	Vsebina knjige o družbenih predstavah organizirane mladine

Avtorica je knjigo razdelila v 10 poglavij, pri čemer je zaznavna dvodelna vsebinska shema na teoretičen in empiričen del. Vseskozi se psihološko in sociološko teoretiziranje prepleta z empiričnim dokazovanjem, z uporabo kompleksnih analitičnih postopkov družboslovnega empiričnega raziskovanja. V najboljši maniri slovenskih psihologinj in psihologov (Museka, Zupančičeve, Kobalove, Poliča, Žagarja, Bucika, Uletove, Miheljaka itn.) ter predstavljanjem vodilnih svetovnih teoretikov na zadevnem področju si avtorica pripravi teren za oblikovanje lastnega, samosvojega, originalnega, avtorskega jezika, ki ga stalno prevaja v ustrezne ponazoritve z empiričnim materialom, torej terenskim delom, ki po svoji obliki spominja na kulturno-antropološki pristop k predmetu raziskovanja. Izpostavi najboljše svetovno priznane kulturno-psihološke avtorje, ki vpeljejo bralca v razumevanje razvoja socialnih spoznanj , ki preko socialne konstrukcije in sokonstrukcije pomenov vodijo v medsebojno in medskupinsko zaznavanje družbenih odnosov. Avtorica nam predstavi, kako se razvija pojem o družbi pri človeku, s čimer poseže v sociološko teorijo, tako da ostaja strogo na svojem, torej psihološkem terenu znanstvenega raziskovanja. Ker je družbeni sistem zelo kompleksen in se avtorica tega zaveda, se loteva odnosa med posameznikom, družbenimi skupinami in socialnimi sistemi tako, da sukcesivno analizira nastanek individualnih sistemov prepričanj, kjer gre za oblikovanje svetovnega nazora in ideologije pri mladini in torej posega tudi na področje nastajanja političnih prepričanj pri mladih. 

Kot rdeča nit se po notranji logiki v besedilu prepletajo štiri glavne komponente vsake znane družbe, kot so 1. socialni sistem kot integrativna sestavina družbe, 2. politični sistem kot določevalec družbenih ciljev, 3. ekonomski sistem kot adaptivni podsistem in 4. kulturni sistem, ki ohranja tradicijo. Tako dr. Alenka Gril obdela vsa že po Parsonsu ugotovljena področja družbenega življenja skozi prizmo organizirane mladine. Tak evolucijski pristop učinkuje na bralca tako, da so argumenti prepričljivi in ne privlečeni za lase. »Mladinski centri so družabni in kulturni prostori, ki mladim omogočajo druženje in kreativno preživljanje prostega časa.«
 
Centralni del znanstvene monografije je empirična raziskava o organizacijski kulturi1 slovenske mladine, ki se kaže v delovanju mladinskih centrov v Sloveniji. Organizacijsko kulturo presoja po dvodimenzionalnem modelu usmerjenosti k fleksibilnosti ali nadzoru in osredotočenosti navznoter in navzven. Z uporabo številnih merskih instrumentov dr. Grilova razkrije tri prevladujoče tipe organizacijske kulture mladih in sicer: kreativnega, pragmatičnega, vzgojnega in anticipira servisni tip. Na empirično zbranem materialu se izkaže, da bi bil v demokratični družbi najbolj učinkovit četrti, servisni tip organizacijske kulture. Medtem ko prvi trije prevladujejo, pa bi bilo servisni tip šele uveljaviti. Servisni tip organizacijske kulture bi združeval profesionalno jedro zaposlenih v mladinskih centrih (zanje uporablja kratico MC) in množico »laičnih« privržencev, ki bi programskim usmeritvam posameznih centrov dajala kruh in sol. Že ta razkritja zadoščajo za to, da lahko znanstvene ugotovitve te knjige označimo kot družbeno in politično inovativne. 

Smemo trditi, da je poleg znanstvene rigoroznosti prav inovativnost glavna odlika avtoričinega znanstvenega razpravljanja. Ne ponuja instant rešitev, ki bi prišle iz glave, pač pa na osnovi zbranih podatkov zaporedno proizvaja nova in nova odkritja, ki se iztečejo v logično povezane sklope na ravni družboslovnih posploševanj. Zaradi tega je študija še posebej odlična, saj se ne ustavlja na poti teorij  nizkega ali srednjega dosega, pač pa vseskozi svoje ugotovitve primerja z najbolj znanimi teorijami moralnega in socialnega razvoja pri mladostnikih, kakršne so npr. Tajfelova teorija socialne identitete, Selmanova teorija prevzemanja socialne perspektive  in Kohlbergova teorija moralnega razvoja.

Fascinantno je, kako avtorica na osnovi razkritega načina organiziranja katoliške in samooorganizirane mladine razkrije povezanost družbenega položaja posameznih družbenih skupin, z njihovim subjektivnim zaznavanjem in spoznavanjem družbene stvarnosti. Izkaže se, da je družbeni status (starost, ekonomski položaj, spol itd.) neposredno povezan s spoznavnimi zmožnostmi mladostnikov, te spoznavne zmožnosti pa potem vplivajo na zavzemanje družbene perspektive oziroma neposredno vplivajo na nastanek družbenih predstav o družbeni strukturi, značilnostih družbenih skupin, zaznavanjem družbenega razlikovanja, zaznavanjem družbene zapostavljenosti ozirom uglednosti posameznih družbenih slojev ter razlaganjem družbenih konfliktov pri slovenski organizirani mladini.

Treba pa je še posebej poudariti, kako avtorica suspendira zdravorazumsko in vsakršno ideološko-politično razpravljanje o mladini na Slovenskem. S svojim delom dr. Alenka Gril dokazuje, da se lahko vsakega zaslepljenega razpravljanja o družbi, ki spodbuja družbene stereotipe in predsodke, lahko rešimo le z znanstvenim razpravljanjem o teh pojavih. To razpravljanje pa zahteva veliko študioznega napora tako za raziskovalca teh pojavov kot tudi za bralca. Bralcu olajšata pregled nad podanimi vsebinami še imensko in stvarno kazalo.  

2.	Umeščanje »Družbenih predstav organizirane mladine« v kontekstualne vidike interpretacije

Ugotavljamo, da bližnjic k boljšemu razumevanju družbenih pojavov in medsebojnih odnosov v sodobni globalizirani družbi pač ni, kajti, čim dlje gremo, dlje nam kaže. Vsak odgovor poperjansko odpira nova vprašanja. Ni enoznačnega odgovora na vprašanje, ali je mladina subjekt ali objekt družbenega dogajanja tudi zato, ker mladina ni homogena družbena skupina.

Poglejmo si še pomen omenjenega dela o »Družbenih predstavah…« v časovno diahronem in sinhronem prerezu. Zgodovino razmišljanja o mladini v Sloveniji bi lahko spremljali že od prebujanja naše narodne zavesti z ustanavljanjem telovadnih društev (npr. Sokol) in čitalnic dalje ter pionirskih in mladinskih (taborniških) organizacij v socializmu. Sociološko gledano je mladina v posebnem smislu izrazito prehodna družbena skupina. Zanjo je značilna dvojna časovna igra prihajanja in  prehajanja. Glede na rezultate raziskava Mladi 93 (Ule & Miheljak, 1995) za mlade odpor proti enoumju ni več tako pomemben kot  opredeljevanje za demokracijo in  življenje  v samostojni državi Sloveniji. Osebna rast je stopila na mesto spreminjanja razmer, privatno življenje na mesto političnega angažiranja, zaposljivost na mesto vrednote dela. Mladi v anketi 93 niso navajali vrednot iz socializma, kot so bratstvo in enotnost, patriotizem, razumevanje med narodi. Svoboda odločanja in samorealizacija sta zanje precej fluidni in težko predvidljivi vrednoti. Nadaljnje raziskave mladine (npr. tista iz leta 2002) so to potrdile. Te ugotovitve delno veljajo tudi za mladino v prvih desetih letih 21. stoletja. Revolucionarna mladina se je tako kot vsestransko razvita osebnost (s kratico VRO) izkazala kot socialistični mit. Kakor mladina vidi sebe, vidi družbo in obratno glede na to, kakšno 'socialno perspektivo' (Selmanov izraz) sprejema. Prav tako bi lahko govorili o (samo)razumevanju2 z implicitno dvojno hermenevtiko (Giddensov izraz). Seveda je kompleksna perspektiva sestavljena iz različnih zornih oz. zaznavnih kotov.  

Tistemu delu molčeče, javno neangažirane mladine 90. let, ki je odraščala v družinah z razpuščeno vzgojo, je manjkalo samospoštovanja. Nespoštovanje je videti kot začaran krog, ki poraja nesporazume in nasilje. Vendar obstaja večja verjetnost, da ima mladina, ki izhaja iz prožnih demokratičnih družin, dobrih javnih in  privatnih šol trdne moralne vrednote. Današnja mladina ni brez vrednot in vzgoje. Nasprotno: načini njenega samorazumevanja in vrednotenja pogojujejo načine njenega samoorganiziranja. To velja zlasti za MC kreativnega tipa, ki so »usmerjeni k vrednotam stimulacije, hedonizma, samoustvarjanja.« Zanje je glavna usmeritev prodornost. 'Vzgojni in pragmatični tip organizacijske kulture' je usmerjen k vrednotam konformnosti, varnosti in tradicije. V njih so mladi poudarjali prilagodljivost. Medtem ko si je prva skupina MC konflikte razlagala z neustreznimi sistemskimi rešitvami, pa si jih je slednja razlagala z odklonskim vedenjem.  MC so nastali konec 60. let, v prvem desetletju 21. stoletja pa njihovo število še narašča.      

To je diferenciran pristop glede na to, da smo mladino običajno presojali po določenem modelu družbe. Ker pa je mladina tudi konstituens družbe, je pomembno, kako si prihodnjo družbo predstavlja. Zanjo iz socioloških razprav že poznamo različna imena, ki so povezana s pričakovanji prihodnosti. Glede na uveljavljajoči pluralizem interesov je mladina heteronomni, nekonformni postmoderni subjekt, ki pomeni kontinuiteto in diskontinuiteto razvoja glede na integrativne in dezintegrativne sile v sedanji družbi. Uletova jo vidi na prehodu med moderno in postmoderno. Pri nas ima mladina nalogo izvojevanja industrijske in postindustrijske (samorefleksijske) modernizacije. V tradicionalnih, naturalnih družbah ima mladina še vedno vlogo, ki je neposredno podrejena odraslim. Geslo francoske mladine v l. 1968 je bilo. bodimo realisti, zahtevajmo nemogoče. Perspektivnejši del mladine terja še vedno večji delež realizacije možnega razvoja, drugi del mladih z občutkom za zaprtimi vrati ga pa ne vidi. 

Iz pregleda del dr. Alenke Gril zlahka ugotovimo, da je mladina stalnica njenega raziskoval-ega napora. Alenka Gril od diplome (1994) do doktorske disertacije (1998) pojasnjuje sub-jektivno ozadje objektivnih družbenih dejstev mladine. Najprej jo zanimajo vrednote in cilji mladine (1994), potem razvoj medosebnih odnosov (1998) in nato sociokognitivni dejavniki razumevanja neenakosti v okviru mladinskih organizacij (2002). Mladina je organizirana tudi v prostem času (Gril, 2006, 2007), zato nastaja potreba, da ga izkoristi čim bolj kakovostno. Zaradi ugotovitve družbene neenakosti Grilova priznava organizirano in samoorganizirano mladino. Mladino vidi celo polarizirano  razdeljeno na advokate in skeptike, personaliste in institucionaliste glede stališča do varovanja človekovih pravic. Vrednote samopreseganja so značilne za študente psihologije, ženske in protestante, tradicionalne vrednote pa za študente prave, katolike in pripadnike drugih religij (Gril 2007, 67). Ne nazadnje gre za kakovostno uporabo prostega časa (leisure time). Problem prostega časa mladih v Ljubljani je dr. Grilova raziskovala v posebni raziskavi na Pedagoškem inštitutu l. 2003. na splošno lahko rečemo, da se po eni strani raziskovanje organiziranja na osnovi vrednot3 ujema z avtoričino razvojno tendenco od diplome dalje, po drugi strani pa z družbenim trendom, ki ga Hribar označuje kot premik od dobe organizacije v dobo orientacije.  
   
V primerjavi  z eminentno strokovnjakinjo na sociopsihološkem področju dr. Ule Mirjano ima dr. Alenka Gril dokaj izviren pristop in področje, ki se ne prekriva s študijami o prožni identiteti mladine, njeni (a)političnosti, pri- in prehodnosti, zaposljivosti, socialni ranljivosti, delikventnosti, agresivnosti, sposobnosti ustvarjanja lastne družine, njeni vlogi v antiglobalizacijskih gibanjih ali mirovnih gibanjih.

Opombe 

1. O organizacijski kulturi se danes pogosto govori in piše. Prešla je iz predstave uspešnega podjetja in 'japonskega gospodarskega čudeža' na pojasnjevanje šole kot podjetja. Grilova pa jo aplicira tudi na pojasnjevanje delovanja mladinskih centrov.  Zanjo velja prek evalviranja obstoječega stanja in vpeljevanja sprememb, ki vplivajo izboljševanje učinkovitosti.  

2. Najstarejše (in najmlajše) razumevanje razumevanja je hermenevtično. Hermenevtika izhaja iz gr. izraza 'hermeneuin' – naznaniti in 'hermes' – sel, poslanec. Hermenevtično razumevanje pomeni izhajati iz tradicije, kakršna stopa pred nas in se nam razkriva. Poznamo še sistemsko razumevanje dela iz celote in pozitivistično razumevanje stališča iz dejstev. Pojem razumevanja je povezan s pojmovanjem resnice, sposobnostjo sinteze različnih perspektiv, sposobnosti akcije itd.

3.	Vrednote so tako kot kultura zelo raztegljiv pluralen in večplasten 'dežniški' pojem, tako da z njima že kar preveč pokrivamo. Ker so vrednote nasprotujoče, so konflikti legitimni. Naj navedemo le eno izmed številnih definicij vrednot, ki je pa za razumevanje delovanja MC ključna. »Vrednote namerno ali nenamerno usmerjajo dejanja oseb v interakciji« (Gril 2007, 25).

Literatura

- Gril, A. (1994). Življenjski cilji in vrednote pri mladostnikih : diplomsko delo. Ljubljana: [A. Gril], 1994. 57 f. [COBISS.SI-ID 24737378] 
- Gril, A. (1998). Razvoj razumevanja medosebnih odnosov, družbe in koncepta vrednot v obdobju od predadolescence do zgodnje odraslosti : magistrsko delo. Ljubljana: [A. Gril], 1998. 245 f., graf. prikazi, tabele. [COBISS.SI-ID 8885346] 
Gril, A. (2002). Sociokognitivni dejavniki razumevanja družbene neenakosti v okviru mladinskih organizacij : doktorska disertacija. Ljubljana: [A. Gril], 2002. VII, 358 f., ilustr., tabele. [COBISS.SI-ID 121163008] 
- Gril, A. (2006). Prosti čas mladih v Ljubljani. Ljubljana, Pedagoški inštitut.
- Gril, A. (2007). Prostovoljstvo je proizvodnja smisla. Ljubljana, Pedagoški inštitut.
- Novak, B. (2002). The european dimension of education for peace. V: Tivadar, Blanka (ur.), Mrvar, Polona (ur.). Flying over or falling through the cracks? : young people in the risk society. Ljubljana: Office for Youth of the Republic of Slovenia, 2002, str. [79]-86. [COBISS.SI-ID 904791]
- Trbanc, M. (2007). Poti mladih v zaposlitev: primerjava Slovenije z drugimi državami EU. V: Kramberger, A. & Pavlin, S. (ured.). Zaposljivost v Sloveniji. Ljubljana, FDV, str. 38-63.
- Ule, M. & Miheljak, V. (1995). Pri(e)hodnost mladine. Ljubljana, DZS.
- Ule, M. (et al., 2000). Socialna ranljivost mladih. : [Ljubljana] : Ministrstvo za šolstvo in šport, Urad Republike Slovenije za mladino, [Šentilj] : Aristej. 
- Ule, M. (2002). Ekonomsko-socialni položaj mladih družin v Sloveniji. Ljubljana : Fakulteta za družbene vede, Inštitut za družbene vede, Center za socialno psihologijo.