Teremtés vagy Evolúció
(írták: Cserháti Mátyás, V. éves biológus hallgató, és Szilágyi Imre, vegyészmérnök hallgató)
I. Bevezetés

Két alapvető modell van, amellyel a Világegyetem létrejöttét, ezen belül az elemek és Naprendszerünk keletkezését, valamit az élet, a biológia eredetét, egészen az emberig magyarázni szokták. Az egyik modell, amelyet teremtésmodellnek nevezünk, azt tanítja, hogy az Univerzum egésze, benne az elemek, az élet teljessége az emberrel együtt Isten elképzelése alapján keletkeztek, és hogy Isten mindezeket egészen rövid idő alatt hozta létre. A másik fő modell az evolúció elméletén alapszik és legelterjedtebb változatának lényege az, hogy az elemek, a Világegyetem és benne az élet az emberrel bezárólag, sok-sok milliárd éven keresztül alakultak ki, lassan, spontán módon, véletlenszerűen, tudatos (természetfeletti) beavatkozás nélkül.
 
Hangsúlyozni kell, hogy tudományosan nem lehet bebizonyítani, hogy hogyan keletkezett az élet. Ez elég nyilvánvaló, hogy ha arra gondolunk, hogy a tudomány arra épül, hogy megismételhető kísérleteket hajt végre és értelmez. De egy tudós, még ha egy zseni is az illető, nem tudja megfigyelni vagy megismételni a világ keletkezését.
Az élet eredetének területén egyedül annyit tehetünk, hogy megbízunk és hiszünk egy elméletben. Nem tudunk visszautazni az időben, hogy megnézzük, hogy hogyan is történtek pontosan a dolgok. Ám mindez nem zárja ki, hogy a kérdést ne tárgyalhatnánk tudományosan és tárgyilagosan.
Felállíthatunk modelleket, és eldönthetjük, hogy melyik modell magyarázza meg számunkra jobban az élet kialakulását. A modell egy olyan rendszer, amelyen belül megpróbáljuk az adott elmélettel összevetni a rendelkezésünkre álló adatokat. Ha több modell közel választhatunk, azt fogadjuk el a valószínűbben helyes modellnek, amely több adattal egyezik, kevesebb kérdést hagy megválaszolatlanul és kevesebb helytelen választ ad.
Ezután a rövid bevezető után megnézzük, hogy mit is jelent pontosan az evolúció és a teremtés. Ezután az evolúciós elmélet néhány hiányosságára hívjuk fel a figyelmet. Majd azokat a tényeket vesszük szemügyre, melyek a Föld fiatal kora és a hatalmas, világméretű katasztrófára utalnak. Ezt követően világ történetét mutatnánk be a bibliai modell alapján. Szót ejtünk a teista evolúcióról, mely az evolúciót próbálja összebékíteni a teremtéssel. Végül pedig röviden összefoglaljuk az elhangzottakat.

Az evolúció modellje
Az evolúció elmélete nem kevesebbet ígér nekünk, mint hogy választ ad arra, hogy hogyan jelent meg az élet a világegyetemben. Ez az elmélet a dolgok eredetét, fejlődését és értelmét kizárólag a természet törvényeivel és folyamataival magyarázza, amelyek a múltban éppúgy érvényesek voltak, mint ma. Nagyon fontos, hogy az evolúció feltételezi, hogy ezek a törvények az idők során nem változnak meg. Az evolúció mechanizmusai a természetes kiválasztódás, a spontán mutációk és néhány egyéb véletlenszerű hatás, mint pl. a génsodródás. Ez az elmélet nem enged meg semmilyen olyan folyamatot, ami természetfölötti, ami valamilyen külső erőt vagy teremtőt feltételez. Egy zárt világegyetem belső törvényei adják a hajtóerőt és szabályzórendszert ahhoz, hogy minden magasabb szintre fejlődjön. Így nem nevezhetnénk azt evolúciónak, ha valamilyen Felsőbb Intelligencia vagy Teremtő közreműködésével alakultak volna ki a fajok más fajokból vagy az ember az állatokból. Az evolúció szerint a részecskékből elemek alakulnak ki, az elemekből bonyolult molekulák, a molekulákból az élet egyszerű formái, az egyszerű élő szervezetekből az összetettek és végül a bonyolult állati életből kifejlődik az emberiség, ami a mai világban a legnagyobb összetettséget képviseli.
Röviden jellemezve a fejlődés: természetes, zárt rendszer, céltalan, egyirányú, visszafordíthatatlan, egyetemes és folytatódik.

A teremtés modellje
A teremtés modellja szöges ellentétben áll az evolúció modelljével. Az evolúció modelljéhez hasonlóan a teremtés modellje is egyetemesen alkalmazható. Szintén visszafordíthatatlanul egyirányú, de iránya nem felfelé, magasabb szintekre, hanem lefelé, alacsonyabb szintű rendezettségre mutat. 
A teremtés modellje kezdetben a különleges teremtés időszakát követeli meg, amely időszakban olyan különleges teremtő és integráló folyamatokkal jött létre minden természeti törvény és kategória, köztük a növények és az az állatok főbb fajai, amelyek ma már nem érvényesek. A teremtés befejeződésével ezeknek a teremtő folyamatoknak a helyébe olyan megőrző folyamatok léptek, amelyekkel a Teremtő az általa teremtett alapszervezeteket megőrzi és fenntartja.
A befejezett teremtés és az azt követő megőrzés elsődleges elmélete mellett a teremtés modellje kimondja, hogy ma a természetben a bomlás alapelve érvényesül, hiszen az eredetileg tökéletes teremtett világban minden jelentős változásnak a tökéletlenség irányába kell mutatnia. 
Röviden jellemezve a teremtés: természetfölötti, kívülről irányított, céltudatos és befejeződött.

II. Természettudományos részlet

1. A termodinamika II. főtétele és fizika: A termodinamika I. főtétele arról beszél, hogy a világegyetemben az energia és a tömegnek az összege állandó. A II. főtétel viszont azt mondja, hogy egy bizonyos folyamat során használt energia bizonyos hányada mindig elvész, sőt, az entrópianövekedés azt mondja, hogy fizikai folyamatok során, amikor energiafelhasználásról van szó, a rendezetlenség mindig nő. Ez pedig azt jelenti, hogy a világ sokkal inkább lebomlik, ami ugyanazt a képet mutatja be, mint a mutációk: Egy kezdetleges állapotból egyre rendetlenebbek lesznek a dolgok, és minden az összetevőire bomlik szét. Minden lejár. Ez arra mutat, hogy valójában az univerzumnak kellett, hogy legyen egy kezdete, hiszen a szétbomlásnak a folyamatának valahonnan kellett kiindulnia. Az első főtétel pedig arra mutat, hogy semmilyen anyagmennyiség nem keletkezik önmagától, így azt valami/kinek létre kellett hoznia (Isten). Az evolucionisták viszont azzal számolnak, hogy egy egyenletesen hidrogénből álló univerzumból (az ősrobbanás után) a ma létező univerzum keletkezett, az anyagnak a sűrűsödésével. Ez minden kísérletes eredménynek ellentmond, amit az entrópiával kapcsolatban elvégeztek. 

A világegyetem: A naprendszerünknek elég érdekes eredete van. Számos érdekessége van, amelyet itt röviden, és csak néhány példát idézve említünk.
A bolygóknak az a jellegzetességük, hogy mindegyik más-más összetételű: más anyagokból állnak, más arányokban. Sokaknak más-más erősségű a mágneses terük. Mint tudjuk, a Jupiter és a Szaturnusz nagy gáz bolygók. A Hold azért különös, mert nagyon más az összetétele, mint a Földnek, és ráadásul teljesen halott. Nem tudják megmagyarázni, hogy miből vált volna le a hold, és hogy hogyan kerülhetett ilyen közel a földhöz, ha nagyon gyorsan mozgott, hogy maradjon a föld körüli pályáján. Ráadásul az evolucionisták azt számolták, hogy a holdon a kozmikus por is felhalmozódott, de amikor a holdra leszállt az amerikaiak, csak néhány centiméter vastagnak találták. Vagyis, rövid idő alatt halmozódott fel a por. Azt képzelték, hogy nagyon durva lesz a holdraszállás, és ezért vastag landolószerkezettel szerelték fel az űrhajót, és vastag kerekekkel a holdjárót. 

A Vénusz felszíne viszont nagyon sima. Számítások szerint a Vénusz felszínének sokkal simábbnak kellene lennie, több erózióval és több kráterrel.
A Jupiternek van egy holdja, amelynek a belseje még mindig forró, hiszen olvadt állapotú vizet észleltek a felszínén. Ez ellentmond annak, hogy a bolygók és holdjaiknak rég ki kellett volna hűlniük. 
Sok olyan üstökös van, amelyről tudják, hogy néhánytól tízezer év alatt bomlanak el, de még észleltek ilyen üstökösöket a naprendszeren belül. 

2. A föld kora és a kormeghatározási módszerek:
A különböző kőzetek korát a kormeghatározási módszerekkel lehet meghatározni. Ezek bizonyos kiindulási elemek koncentrációját határozzék meg a kőzetben, mint urán, polónium, vagy plutónium. Ezek a bomlékony radioaktív elemek leányelemekké bomlanak le, mint pl. a hélium, ami gáznemű, és a levegőbe szökik. Ezeknek a kormeghatározási módszerek sok feltételezésen alapulnak, mint az, hogy a leányelemnek a mennyiségét nem lehet konkrétan meghatározni. Ha megvizsgálunk egy régi kőzetet, ilyen esetekben mindig feltételezésekből indulnak, hogy az adott kőzet milyen lehetett. Egy másik feltételezés az, hogy a leányelem nem szökött volna ki vagy szivárgott volna a kőzetbe, és hogy lett volna bármiféle szennyeződés, ami az eredményt meghamisította volna. Egy harmadik gyakori feltételezés az, hogy egyenletesnek tételezték fel a bomlás mértékét, az uniformizmus szerint. Számos példát lehet hozni arra nézve, amikor ezek a kormeghatározási módszerek rossz eredményt adtak. 1990-ben Austin kutató például a Mt. St. Helensnél vett mintát, miután a vulkán felrobbant, és 3 különböző laboratóriumhoz küldte, ahol három olyan különböző eredményt kaptak a korra, amelyek több nagyságrendben tértek el.

A földön belül vannak geofizikai folyamatok, amelyek arra utalnak, hogy fiatal korú. Ezek közül néhány a világűrből érkező kozmikus pornak a mennyisége. Évente 14 millió font érkezik a földre, és ebből 0,75 millió font jut be a tengerekbe nikkel formájában. A tengerek 3,200 millió font nikkelt tartalmaznak, így a föld nem lehet több mint 9000 éves! Ha a Föld 5 milliárd éves lenne, 14e19 font port tartalmazna, ami körülbelül öt és fél méter vastag lenne. A föld kőzetei héliumot termelnek, mert az a bennük lévő radioaktív elemekből származik. A föld atmoszférája 3,5e15 g héliumot tartalmaz, és ha azzal számolunk, hogy a kőzetekből évente 3e11 g szökik, a föld kora 11670 év. Rengeteg anyag felgyűlik az óceánokban, mint a nátrium, kalcium, magnézium, szilícium, kálium, réz, stb…, amelyek eróziós folyamatokból származnak. Az óceánokban található és az évenként odaszállított mennyiségük alapján szintén arra utalnak, hogy a föld fiatal. Évmilliárdok alatt az óceán túltelített lett volna, de nem ez a helyzet.

3. Kémiai evolúció: A kémiai evolúció arról szól, hogy a föld kialakulásánál egyszerű gázok voltak jelen, mint ammónia, metán, hidrogén, szén-dioxid, és vízgőz. A villámlás pedig energia forrás volt, és kísérletesen azt mutatták, hogy ebből aminosavak, cukrok, egyszerű lipidek alakulnak ki. Sokszor úgy mutatják be a kémiai evolúció folyamatait, mintha nagyon egyszerűek lennének. Ezekből az egyszerű molekulákból elvileg nagyobb molekulák, mint a DNS és a fehérjék keletkeztek. Ezek után membránok jöttek létre, amelyen belül helyezkedtek el a fehérjék és a nukleinsavak (a DNS és az RNS). Ezek voltak elvileg az első sejtek. Ezekkel a folyamatokkal mind az entrópia növekedése törvényszerűsége a fő probléma. Kombinatorikus számolások alapján lehet kimutatni, hogy ahhoz, hogy egy működőképes fehérjém legyen, nagyon elenyésző annak a valószínűsége, hogy az aminosavak a megfelelő szekvenciában álljanak össze. A DNS információtárolási csodálatosságát szemléletessé téve tudjuk, hogy a DNS 9,4e20 bázist tartalmaz köbcentiméterenként, ami 1,88e21 bit/cm3. A Kongresszusi könyvtár ehhez képest Washingtonban 14,8 millió könyvkötetével 1e18 bitnyi információt tartalmaz csupán. 
	
4. Fosszilis leletanyag: A fosszíliák a halott élőlények megkövesedett maradványai, amelyek elvileg az evolúció során maradtak fent. Glenister és Grasse evolucionisták azt állítják, hogy ez a legnagyobb bizonyíték az evolúció mellett. Mégis, mit lehet mondani a fosszilis leletanyagról? Az evolúció azzal számol, hogy az élőlények nagyon lassan, úgymond graduálisan alakultak át egymásba, és egysejtűekből alakultak át férgekké, rovarokká, puhatestűekké, halakká, hüllőkké, emlősökké, és majd végül az ember is kifejlődött. Ha az evolúció igaz, akkor sok-sok átmeneti formának meg kell, hogy legyen. Maga Darwin is állította ennek a fontosságát. A tény azonban az, hogy az összes nagyobb rendszertani egység között (rendek, osztályok, vagy törzsek) az átmeneti formák kivétel nélkül hiányoznak, és maximum csak néhány érdekes leletről lehet vitatkozni. Arról nem lehet panaszkodni, hogy nincsen elég lelet, hiszen már 135 éven keresztül kutattak a leletek után, de azóta a feltételezett hiányzó láncszemek száma inkább csökkent. Valami 250000 fosszilis fajt találtak meg, ami feltételezetten az összes valaha élt fajnak az 1%-a. Ha azt tekintjük, hogy 2000 ember elég reprezentatív minta egy amerikai közvéleménykutatásnak, akkor a 250000 bőven reprezentatív: azt látjuk, hogy nagy hézagok vannak az egyes rendszertani csoportok között. Ezt maga Darwin is belátta. A teremtés arról beszél, hogy Isten kezdetben az állatokat és növényeket úgy teremtette, hogy ’fajtájuk után’ szaporodjanak. Ezek a fajták feltételezetten családok vagy nemzetségek vagy fajegyüttesek lehettek. Később lesz erről is szó. Az a tény is jól alátámasztja a teremtést, ha azt látjuk, hogy az összes rendszertani egység képviselője jelen volt már a ’kambriumi’ geológiai kor elején. Ez az ún. “kambriumi robbanás”. Az evolucionistáknak nehézséget okoz azt megmagyarázni, hogy miért nem alakult ki újabb törzs az elmúlt egymilliárd évben. Az evolucionisták viszont azt állítják, hogy mégis valamennyire fejlődési sornak lehetünk szemtanúi, ha megnézzük a geológiai rétegeket. Valóban létezik ilyen sor, de ez a sor sehol a világon nem teljes, ráadásul nagyon sok helyen rétegen kívüli fosszíliák vannak, vagy vannak leletek, amelyek a fejlődés fordított sorrendjében vannak. Sőt, rendszerint találnak olyan egészben lévő fákat, amelyek több millió vagy több tíz millió évet átölelő geológiai rétegen át is nyúlik. A teremtésnek létezik egy modellje, amely szerint Nóé idejében a vizek nagymértékben emelkedni kezdtek. Ha azt látjuk, hogy a gerinctelen állatok nagyon lassan mozognak, mint a csigák, a giliszták, vagy a kagylók, akkor azok maradtak volna a legalsó rétegekben a vízáramlás hatására. Gyorsabban mozogtak volna a rovarok és a lassú kételtűk és hüllők, és a leggyorsabban mozogtak volna az emlősök és a madarak, amelyek el tudtak volna rohanni vagy repülni a vízáradat elől. Ráadásul létezik sok-sok tengeri maradvány a hegycsúcsokon, mint pl. halak, kagylók, vagy akár bálnamaradványok is. Ez jól támasztja alá azt a képzelést, hogy Nóé Özönvizében a vizek a hegyeket is elborították volna. 

5. A faj kérdés, mutációk: 
Fontos megjegyezni, hogy az evolúció során az első szervezeteknek nagyon kevés génjük volt, és kis genomjuk (a gének összessége), míg a legfejlettebb szervezeteknek pedig több tíz ezer génjük volt. Ez azt jelenti, hogy a gének számának az egész evolúciót nézve növekednie kellene. Ennek ellenére azt tapasztalják, hogy a mutációk során a gének mindig csak elvesznek.

Korábban volt szó már az ún. teremtett típusokról is. Mi tulajdonképpen egy teremtett típus? Egy teremtett típust tulajdonképpen egy tágabb genomot képvisel, amely általmehet bizonyos változásokon, és amelynek az eredménye különböző fajok lesznek. Ez azt jelenti, hogy van egy halmaz génem, és amikor egy új faj alakul ki, a gének állapotában történik némi változás, és így az élőlény fenotipusa is megváltozik ennek megfelelően, azaz egy újabb környezetben tud majd alkalmazkodni. 

6. Az Özönvíz legendák: Az Özönvíz elbeszélést sok-sok özönvíz legenda is alátámasztja. Körülbelül 500 ilyen legenda ismert. Nemcsak az Özönvízhez nagyon hasonló legendák léteznek nemcsak különböző népi törzseknél, hanem európai országokban is, Afrikában, Dél-Amerikában, a Csendes Óceánban, Ausztráliában. Nemcsak az Özönvízhez hasonló legendák vannak, hanem olyanok, amelyek hasonlítanak a Bábel torony, a bibliai teremtés, és a Bűneset bibliai elbeszéléséhez. Van, amikor két ilyen elbeszélés egy nagyobb mondába vagy történetbe van egybeépítve. 

Íme egy ilyen legenda:
“Az első ember aki Ausztráliában élt Ber-rook-boorn volt. Baiame alkotta őt. Miután behelyezte őt és a feleségét egy kertbe, ahol jó volt élni, ráhelyezte a szent jelét egy közeli yarran fára, amely otthont adott egy csapat méhnek. “Ez az én fám”, mondta nekik “és ezek az én méheim. Vehetsz ételt bárhonnan abban az országban, amelyet nektek adtam, de ezt a fát, sem a méheket, sem azt a mézet, amelyet készítenek, ahhoz nem szabad nyúlnotok, különben sok gonoszság ér benneteket és azokat az embereket, akik utánatok jönnek.” De egyszer, amikor az asszony táplálékért keresgélt, az útja Baiame fájához vezette… egy szomorkodó lény jelenlétét érezte, és még egyszer felnézett a fára. Most, hogy közelebb állt a fához, meglátta a méheket, ahogy körberepülték a fát, és a mézet, amely csillogott a fa kérgén. Rábámult, mert annyira elcsodálkozott a látványon. Előtte már egyszer megkóstolta az édes váladékot, de itt olyan sok étel volt, amely elegendő lett volna számos ételre. Nem tudott ellenállni az arany méhcseppeknek. Ahogy engedte a faágait a földre esni, elkezdte mászni a fát. Hírtelenül feltámadt a szél, és egy sötét szárnyas alak körbevette. Narahdarn volt, a denevér volt, akit Baiame odahelyezett, hogy őrizze a yarran fáját. Bar-rook-born felesége lemászott a fáról, és bebújt a gunyah lakásába, ahol a legsötétebb lyukába bújt. Az a gonoszság, amelyet okozott, sosem lehet majd orvosolni. Narahdarnot beengedte a világba, és onnantól kezdve a halálnak a szimbólumává vált, amely érint Ber-rook-born minden leszármazottját. Vége volt Ber-rook-born és feleségének az aranykorszakának.”

Még az is tartozik ide, hogy egy ősi kínai írásjel szerint egy bárkának a jele a következő 3 szimbólumból tevődik össze: a szájadék, a nyolcas, és egy hajónak a rajzából. 

7. Nóé Özönvize és a dinoszauruszok: Azt lehet megkérdezni, hogy mi támasztja alá a Nóéről szóló történetet? Honnan jött az a sok víz? Hogyan fértek be az állatok mind a bárkába? Mi van a geológiai rétegekkel? Elsősorban lássuk be, hogy Nóé olyan hajót épített, ami legalább olyan nagy volt, mint az ELTE TTK déli tömbje, vagy a Nemzeti Múzeum. Méretei 30x50x150 m volt, és 1.396.000 köbláb (egy láb az körülbelül egyharmad méter) volt az űrtartalma, ami 520 vonatvágánynak felel meg. Alakja olyan volt, hogy ellenálljon a különböző örvényléseknek, ha a bárkának erőszakos vizeken kellett volna mozognia, és a hossz / szélesség aránya 6 : 1 volt. A mai nagyhajóknál ez az arány 8 : 1, de végül is, a bárkának nem kellett gyorsan mozognia. A bárka a mai nagyhajókhoz képest legalább ugyanolyan nagyméretű volt, és stabil. Ráadásul az antik kornak is meg volt a maga nagyméretű hajói, amelyeknek gyakran 6-8-10 sor evezője volt. A legnagyobb ilyen hajó 20 evezősorral rendelkezett, mindkét oldalon. Az is egy kérdés, hogy az állatok hogyan fértek be a bárkába, de tartsuk észben, hogy nem kellett mindegyik állatnak felmennie a bárkára, hanem csak egy-egy képviselője a teremtett típusnak, mint a kutya típusnak, ló típusnak, vagy macska típusnak. Mások számításai szerint 8000 típus volt a bárkán. 

Itt jó lenne tisztázni azt, hogy milyen volt a világ az Özönvíz előtt. Azt tételezik fel a tudósok, hogy kezdetben egy vízpáraburok vette körül a földet, ami körülbelül egy méter vastag volt. Ez kiszűrhette a káros ultraibolya sugárzásokat, és a földre érkező fényt kiegyenlíthette nagymértékben. Ettől sokkal kellemesebb és egyenletesebb lett volna a klíma. Így az Antarktisz és az Északi sarkvidék trópusi növényfajokat is tartalmazhatott. Ezt alátámasztóan találtak is trópusi fafajokat pl. az északi sarkvidéken, és egy nyelv alakú növényt, amelynek a maradványait világszerte megtalálták. A földtanosok arról számolnak be, hogy rengeteg víz létezhet a földkérgen belül, kötött formában a különböző ásványokban és kőzetekben. Egy Science cikk alapján ezt a mennyiséget az óceánokban található mennyiségnek akár 30-szorosa lehet.

Az eső forrása a teremtés modellje szerint a vízburok lehetett, ami a teremtés kezdetén létezhetett. Így a teremtés kezdetén Isten az alsó és a felső vizeket szétválasztotta egymástól, és így az Özönvíznél ezek mind a ketten a föld felszínére kerülhettek, az egész világot elboríttatván. Az Özönvíz alatt nagy földmozgások mehettek végbe, mint vulkánkitörések. Sok vulkánikus por az atmoszférába kerülhetett, ami nagy esőzéseket is kiválthatott. Mivel az Özönvíz egy évig zajlott, úgy számos áramlat sok üledékréteget mozdíthatott el, és egymásra rétegezhetett. Ezek a kontinensek nagy részét is elborította, ami ma is látható. Sőt sok hajlított kőzetréteg is van, amely arról számol be, hogy vastagrétegek képlékenyek lehettek, amely alatt meghajlottak erőszakos mozgás hatására. Számítások szerint a víz legalján nagyon sebesen mozoghatott a víz, legalább 400 km/h sebességgel, ami gyorsabb, mint a német Schnellzug. Ez jelentős mértékben átalakíthatta volna a föld arculatát, hegyeket létrehozva. Nagyon sok állat hírtelenül eltemetődött a vízáradásban, így sok-sok tömeges fosszília található, mint haltemetők, vagy mamut temetők Alaszka és észak-kelet Oroszország területén. Betelepüléses folyamatok a természetben is, ahol pl. egyes szigeteket emlősállatok népesítik be a szigetet 25 év alatt, miután a sziget vulkánikus kitörés megszületett (Krakatow, 1883). (A vulkán kitörés után a sziget felszíne teljesen kopár volt.) Ezzel magyarázható az, hogy állatok hogyan voltak képesek elvándorolni Nóéhez és a bárkához.

8. Csökevényes szervek: A csökevényes szervek olyan szervek, amelyek elvileg az evolúció során elveszítették funkciójukat, és így a nem használat miatt leegyszerűsödtek. A 20. század elején egy listát írtak össze, ahol 100 ilyen szervet írtak össze, de a 20. század végére csak 6 ilyen szervről tartják fent, hogy csökevényes. Ilyen szervek voltak például a féregnyúlvány, a mellékpajzsmirígy, az agyalapimirígy, illetve a tobozmirígy a köztiagy és a nagyagy között. Pedig aki tanult anatómiát, tudja, hogy pl. az agyalapi mirígy a legfontosabb hormontermelő szerv, amely nélkül az ember biztosan elpusztulna. Glénard, egy francia orvos a Glénard betegséget fedezte fel, ami elvileg a vastag és a vékonybél helytelen állása miatt keletkezett. Sok száz embert operált meg, akinek bélfájdalmai vagy hátfájdalmai voltak. Sokan közülük meg is haltak.

III. A teista evolúció problémaköre

A teista evolúció sok formában létezik. A liberális szerzők népszerű elképzelése az, hogy Isten a Szentírásban kijelentette a teremtés tényét, de a teremtés módszerének magyarázatát a tudósokra hagyta. Szerintük Isten a teremtésben a fejlődést használta fel célja elérésére. Ez pusztán körülményesebb kimondása annak, hogy el kell fogadnunk az evolúciót, és közben reménykedjünk, hogy a tudósok meghagyják nekünk azt a hitet, hogy Isten irányítja a folyamatokat. Ezt az elméletet bibliai evolúciónak nevezhetjük. De ezt az értelmezést minden biblikus igemagyarázati módszer kizárja.
Mik a veszélyek és problémák?
1, A Biblia központi kijelentéseinek feladása, a Biblia tekintélyének rombolása. Az Ige számtalan helyen utal a teremtésre, mint valós dologra. Jézus is történelmi tényként hivatkozik rá, és nem mesés elbeszélésként. A Biblia tele van arra vonatkozó bizonyságtétellel, hogy az írott Ige a valóságnak Isten által feljogosított forrása. A teista evolúciótan a Jézus, a próféták és az apostolok által képviselt írásértelmezés alappozícióit rázza meg teljes erejével. Hatására a Bibliában hitelesítette események mitikus képes beszéddé torzulnak el.
A teista evolúciótan gondolatmeneteihez való ragaszkodás központi bibliai kijelentések feladásához, és ezzel Isten iránti engedetlenséghez vezet.
2, Az evolúció nem ismeri bibliai értelemben a bűnt. A fejlődéstan szerint az evolúció minden előrelépésének ára a szenvedés és a halál. Isten lényének a Bibliában kijelentett tulajdonságait éppen az ellenkezőjére fordítanánk ki, ha azt feltételeznénk Róla, hogy teremtési elvei a halál, a kegyetlenség lettek volna. Tehát ez az elmélet feltételezi a Teremtőről, hogy teremtési alapelve a halál. Feltételezi, hogy a szent Isten a bűnt használta fel arra, hogy életet teremtsen. A bűnesetet realitás helyett mítosznak tekinti, és ezért ebben az értelmezésben a világban jelenlévő halál és szenvedés helytelen értelmezésére jut. Az ember elveszti azt a kulcsot, amivel Istent megtalálhatja, hiszen bűnös voltunk tudata vezet bennünket Istenhez.
3, Isten emberré lételének kétségbevonása.
4, Jézus váltságművének kétségbevonása.
5, Isten a meg nem értett jelenségek hézagpótlójává redukálódik.
6, A bibliai időlépték elveszítése. Az evolúciótan relativizálja mind a Biblia időképét, mind pedig a vég megjelentett eseményeit. Míg a Biblia tekintetünket az eljövendő Úrra és e világ időbeli behatároltságára irányítja, addig az evolúciótan hívei egy evolúciós világbeteljesedésben hisznek. Az evolucionista gondolkodás tévútra vezethet: nem kell Isten minden kijelentését komolyan venni, ill. Jézus visszajövetelére tekintő megparacsolt éberség veszendőbe mehet.
7, A valóság hibás értelmezése. Amennyiben az evolúciótan helytelen- és ez számos tudományos és bibliai érvvel alátámasztható – akkor számos tudomány rossz alapra épít, és ismételten a valóság helytelen értelmezésére jut.
8, A teremtési gondolkodás elveszítése, a cél eltévesztése. Az evolúcióban nincs se terv, se cél, az ember léte értelmetlen. A teremtésben ellenben mi, emberek vagyunk Isten végső céljai, miértünk küldte el Krisztust, miénk az isteni örökség, a célunk a menny.  
Az eredetről alkotott hamis elképzelés szükségszerűen hamis célokhoz vezet.

A következtetéseket levonva nem akármilyen hitre van szükségünk. Istenhez Jézuson, Jézushoz pedig az Igén keresztül vezet az út. Tehát olyan hitre van szükségünk, amilyet az Írás hirdet, Isten Igéjéhez azonban csak akkor kerülhetünk igazán közel, ha mindenféle evolúciós elképzelést magunk mögött hagyunk, és világosan felismerjük, hogy Isten kezétől származunk.
Legfontosabb evilági megbízatásunk hozzájárulni ahhoz, hogy minden emberhez eljusson a hír: Életünk a Teremtő kezétől származik, Ő adott neki értelmet. Krisztusért teremtettünk: Ő rá nézve, Ő benn és Ő általa. És aki megtalálja Jézus Krisztust, megváltást nyer.

Az elméletek "gyümölcsei"

Egész eddig annyit mondhattunk, hogy lényegesen valószínűbb, hogy volt valaki, aki megtervezte világukat. A tudománynak mindössze ennyit állíthat, itt meg kell állnia. De mégis választanunk az evolúció és a teremtés elmélete között. Ennek a döntésnek komoly hatásai lesznek a világnézetünkre.
Miután a tudomány nem tud pontos, egzakt választ adni, más szempontokat is figyelembe kell vennünk. Megvizsgálhatjuk azt, hogy milyen hatást gyakorolnak az elméletek a társadalomról és a személyiségünkről alkotott fogalmainkra.
Emlékezzünk Jézus szavaira a Bibliában:
"17Ekképpen minden jó fa jó gyümölcsöt terem; a romlott fa pedig rossz gyümölcsöt terem. 18Nem teremhet jó fa rossz gyümölcsöt; romlott fa sem teremhet jó gyümölcsöt. … 20Azért az ő gyümölcseikről ismeritek meg őket" (Máté 7, 17-20).

Evolúció
1, Az élet értelme
Az, aki az evolúció mellett dönt, egy olyan elméletet választ, amely matematikailag lehetetlen és amely céltalanná teszi az életet.
Következzen egy idézet a híres evolucionistától, Francis Crick-től, aki Nobel-díjat kapott a DNS kettős-hélix szerkezetének felfedezéséért: "Ön, az Ön örömei és bánatai, emlékei és ambíciói, személyes identitásának és szabad akaratának érzete nem több, mint az idegsejtek és molekuláik óriási halmazának viselkedése.
Az evolúció alapján a gondolatot elektokémiai neurális események helyettesítik. Ezek se nem igazak, se nem hamisak. Az olyan fogalmak, mint személyiség, lélek és érzések egyszerűen nem léteznek, nincs értelmül és jelentésük.
Az elmélet szerint csak molekulák halmazai vagyunk, biokémiai gépek, akiknek az egyetlen célja az önreprodukció. Nincsenek normák, azt tehetünk, amit akarunk, legfeljebb mások nem hagyják, hiszen nekik is joguk van hasonlóan cselekedni.
A darwinizmus nem tud mit kezdeni a szeretettel, a szolidaritással és a mások megsegítésével. Itt az erősebb győz, a gyengébb elpusztul. Az élet értelme az, hogy valahogy altöltsük a születésünk és halálunk között lévő időt.

2, Történelmi következmények
Az evolúció hatásai nem tündökölnek fényesen. Pár példa:
-	Fajelmélet, rasszizmus, nácizmus, az "Übermensch" fogalma: Ezek a szociál-darwinizmus eredményei. Az evolúciót a társadalmi életre alkalmazták, és az emberiséget különböző fejlettségű szintekre osztották. A népesség fejlődése céljából a fajelmélet helyeselte az alacsonyabb szintű osztályok elpusztítását.
-	Kommunizmus: Az evolúció talajában gyökerezik. Marx a fő művét, a Tőkét, Darwinnak akarta ajánlani. Ez a materialista filozófia az evolúciót úgy akarja teljessé tenni, hogy elősegíti a munkásosztály úgynevezett győzelmét.
Ismerjük az eredményeket.

Teremtés
Másfelől, ha elfogadjuk hogy a világunkat egy Teremtő Isten alkotta, akkor ez arra késztet minket, hogy felelősségteljesen éljünk, hiszen létezik egy Teremtő, aki majd számon fog kérni minket a cselekedeteinkért. Az olyan fogalmak, mint a szeretet, megtelnek jelentéssel. A gondolataink és érzéseink létezni fognak, mint a lelkünk részei. Az életnek értelme lesz. Létezni fog egy Teremtő Isten, aki kegyelmes és segít nekünk az életünk vezetésében.
Az intuíciónk azt mondja, hogy a rend, a szeretet és személyes identitás valóságos, létező dolgok, és a társadalomban ezeket fogadják el normálisként. Ez esetben akár az intuíciónkra is hallgathatunk.

Látogassa internetes honlapunkat, illetve írjon nekünk személyesen:
Cserháti Mátyás, cs_matyi@yahoo.com
Szilágyi Imre: imreszilagyi@hotmail.com