1.	עליית הדיקטטורה והתוקפנות לפני ובין מלחמות העולם.
2.	שתי מלחמות העולם כעדות לכישלון.
3.	הדגשת הרצוי מול המצוי – מדובר באוטופיה.
4.	התפיסה שמדינה תוותר על אינטרסים חיוניים למען שיקולי מוסר וצדק עומדת בניגוד לרציונל.

1.	האדם הפוליטי משלב יסודות רבים בהתנהגותו – מוסר, כלכלה, דת וכו' ולא רק עוצמה. העוצמה לבדה איננה יכולה להסביר את כל מרחבי הפעולות הפוליטית.
2.	מסוכן לבנות תיאוריה שלמה על רעיון שיכול להיות גם מטרה וגם אמצעי (רעיון העוצמה). מה גורם למה? האם העוצמה משתנה תלוי או בלתי תלוי?
3.	המושג עוצמה הוא בעל צורות שונות בהקשרים שונים – עוצמה יכולה להיות כוח ממשי כפייתי, כלכלי, צבאי וכו'.
4.	אינטרס לאומי – המושג אינטרס לאומי לא מוגדר היטב על-ידי מורגנתאו. לדוגמא: מה קורה כשהמערכת בלתי יציבה או כאשר שיקולי המנהיגים אינם רציונלים?
5.	התעלמות מגורמים שאינם מדינות. קבוצות אינטרס, ארגוני טרור, או"ם וכו'.