1.	טבע האדם חיובי מיסודו.
2.	הדגשת הרצוי לעומת המצוי.
3.	חשיבותם של שחקנים נוספים כמו: קובעי המדינות, ארגונים שונים וכו' פרט למדינה (אין דחייה של מרכזיות המדינה). תהליכי קבלת החלטות ברמת היחיד. 
4.	קהילה בינלאומית של מדינות היא אפשרית מאחר ולמדינות במערכת יש אינטרסים משותפים.
5.	סכסוכים – מניעת שימוש בכוח לשם יישוב סכסוכים בינלאומיים הן על-ידי פירוק נשק, הקטנת צבאות וביטול גיוס החובה, והן ע"י חיוב המדינות לפתור סכסוכים בדרכי שלום. האידיאליזם לא נגד שימוש בכוח בצורה מוחלטת אלא מעדיף להימנע מכך, אך אם יש צורך בו, הוא יוגדר במסגרת של פרמטרים ברורים.
6.	יצירת מסגרות בינלאומיות (ארגונים בינלאומיים, משפט בינלאומי וכו') בהן יפעלו על בסיס שיתוף פעולה ושלום. מדינות יהיו מוכנות לוותר על אינטרסים פרטיקולריים שלהם למען שיקולי מוסר וצדק.
7.	גישה המבוססת על עקרונות של צדק, מוסר, שלום ושוויון.