Beszámoló a Család – Iskola – Játék című konferenciáról

Herzog Csilla
Szegedi Tudományegyetem, Neveléstudományi Doktori Iskola

A Magyar Pedagógiai Társaság Családpedagógiai Szakosztálya, az Eszterházy Károly Főiskola Tanárképzési és Tudástechnológiai Kara és a Miskolci Akadémiai Bizottság Neveléstudományi Munkabizottsága 2007. március 9-én Egerben tartott Család – Iskola – Játék címmel egész napos konferenciát. A találkozó mottója az a többször elhangzott megállapítás is lehetett volna, hogy a játék örömforrás, mely élménynek keresése a születésünktől halálunkig tart. 

Jelen tTanulmányunkat talán érdemes a konferencia szakmai részének megnyitó előadásával kezdeni, melyet Zrinszky László tartott A játék, mint örömforrás és tudásszerzés címmel. Zrinszky éÉrvelésében kifejtette, hogy az iskolai tevékenységek kapcsán fontos érdemes lenne nagyobb figyelmet szentelni a gyerekek játékszükségletének, mely hasznos alapot nyújthat a feladatok kényszer nélküli megoldásához. ← A játék kapcsán kiemelte, hogy a tanulás, mint sajátos munkaforma, magában rejthet fontos játékelemeket is. Idézte Comeniust, aki már a 18. század közepén megállapította megfogalmazta a játék hatásaira vonatkozóan, hogy az  megállapításait: mozgósítja a gyermek rejtett képességeit, feloldja gátlásait és fokozza érdeklődését. ← Zrinszky László Majd az előadó kitért azokra a pszichológiai vizsgálatokra, melyek eredményei szerint bizonyítják, hogy a gyerekek jobb eredményeket értek el olyan tanulási helyzetben, mely játékos tevékenységi keretben folyt (például számottevően több idegen nyelvi szót jegyeztek meg így, mint a nyelvi laboratórium sterilebb körülményei között). ← Zrinszky Az idézett Hans Löwe kutatásai alapján kijelentette, hogy  kutatási eredménye szerint az a fikciójáték, mely olyan játékszituációt teremt a gyermek számára, ami számára komoly jelentőséggel bíró játékszituációt teremt, kétszer akkora megőrzési teljesítményt képes produkálni, mint a játékszituáció nélküli tanulás. 
Az előadó röviden ismertette azt a két ellentétes álláspontot, mely a szakmai körökben elterjedt két ellentétes álláspontot arról, azon kérdés kapcsán alakult ki, hogy a játékok mekkora helyet foglalhatnak el az iskolai tanulás egészében. Véleménye Zrinszky László szerint a megfontolt pedagógus olyan változó egyensúly kialakítására törekszik, melyben a kisgyermekkortól a felnőttség felé haladva fokozatosan sokasodnak a tudatos erőfeszítés, a tanulás mint munka elemei. ← Kiemelte Figyelmeztetett, hogy a játékot az egyik legfontosabb tudásforrásnak kell tekinteni. A tudásszerzés jelenthet ismerettanulást, de vele együtt, vagy tőle függetlenül a képesség típusú tudás megszerzését, megszilárdulását is. A játék során mozgósítva vanja a koncentrálást, a kitartást, a beleélő- és a belefeledkező képességet, a képzelőtehetséget, a hibátlan teljesítményre való törekvést, a kockázatvállalást, és segítséget nyújt törekedni lehet a megfontoltság egyensúlyban tartására és a csapatszolidaritásra kialakítása esetén is. Az előadó kitért arra, hogy a A játékkultúra erősen környezetfüggő, és ennek változásai nagymértékben befolyásolják, hogy a játék milyen örömöt, és milyen tudást tud nyújtani.
Tanulmányunkban maradjunk a A tudásátadás témájánál maradva Áment Erzsébet előadása kapcsán az interaktív jelzőt használhatjuk kifejezés juthat eszünkbe. A neveléstörténész Az alkotó munka jellege a magyar reformiskolában címmelű előadásában ismertette az 1914-től 1949-ig működő budai Új Iiskolában alkalmazott és továbbfejlesztett reformpedagógiai módszereket. ← Röviden bemutatta a Nagy László elméleti munkásságára épített, Domokos Lászlóné által igazgatott magániskolát, ez az intézmény abból a szempontból is kivételesnek számít, hogy már elemi tagozata is koedukált formában működött. mely abból egyedülinek számított abból a szempontból is, hogy elemi tagozata is koedukált formában működött. 
Az Új Iskola módszertani alapelve a diákok alkotó tevékenységre való ösztönzése volt. Alkotásnak tekintették mindazt, amit a gyerek saját természetéből, belsensőjéből fakadóan hozzátett az iskolában szerzett ismeretekhez. Ebben a folyamatban a A tanító, a tanár feladata ebben a folyamatban az volt arra korlátozódott, hogy minimális tanári irányítással, nyújtson segítséget bizonyos feladatok tanulási tevékenységek megkezdésekor elindításához. 
Áment éÉrdekességként említette, hogy az Új Iskola tanulóinak máig féltve őrzött emléke az a Kincses füzet, melynek funkciója, hogybe a tanuló az óra közbeni érzéseit, gondolatait következmények nélkül lejegyezhette. Ez a megjegyzés lehetett ábra, rajz, figyelmeztetés külön feladatra, de akár személyes jellegű, az óra tartalmához nem feltétlenül kötődő megjegyzés is. Ezzel a módszerrel az Új Iskola pedagógusai fő célja az volt, hogy a diáknak lehetőséget biztosítottak arra, hogy az órán is lehetősége legyen arra, hogy azt csináljhassa, ami számára örömet okoz neki.
Áment Erzsébet Az előadó a folytatásban száz éves múltbéli időugrásra kérte fel hallgatóságát, majd s arra, hogy képzeletben legyenek ők ebben a magániskolában a tízéves diákok. ← Ezután rügyező fűzfaágat adott a „diákok” kezébe, majd a kérdve kifejtés módszerét alkalmazva eljuthattunkatta őket a fűzfaágtól a belőle önállóan elkészíthető ajtódíszig. Az előadó Áment kiemelte a módszer ötletadó és motiváló tulajdonságait, valamint azt, hogy sikeréhez elengedhetetlen az alapos tanári felkészülést, ezen túl ötletadó, és motiváló szerepét.
Ha történetiségben nézzük a konferencia eseményeit, érdemes egy másik neveléstörténész előadására is kitérnünk. Ha a konferencián elhangzott előadások kapcsán a történetiség kérdését is szem előtt tartjuk, akkor nem hagyhatjuk figyelmen kívül egy másik neveléstörténész, Demjén István A gyermek- és ifjúsági egyesületek nevelési feladatai, lehetőségei, módszerei a két világháború között című előadását. Demjén Demjén István is szólt a 20. század első évtizedeiről értekezett, mert ekkorra tehetők az első egyházi, vallási jellegű egyesületek, azaz a katolikus legény, leány és iparos egyesületek megalakulása. 
Az előadó témája A gyermek- és ifjúsági egyesületek nevelési feladatai, lehetőségei, módszerei a két világháború között. ← Az adott időszakról elmondhatjuk, hogyot egyébként is sokszínű ifjúsági egyesületi szervezetek tevékenység jellemzik., mivel aAz állami-közoktatásügyi és egyházi vezetők a gyermek- és ifjúsági egyesületi formára közösségalakító nevelési keretként tekintettek. ← Olyan iskolai nevelést kiegészítő tényezőreként fogták fel, melyet az iskolán kívüli közoktatásra, az iskola utáni rendszeres oktatásból kikerülő ifjúság további formálására, nevelésére kívántak felhasználni. 
Ugyanakkor a A katonai előképzés megvalósításán munkálkodó honvédelmi tárca is felfigyelt az egyesületi keretekben rejlő lehetőségekre. ← A katonai vezetés már a 20. század elején sem tartotta elégségesnek az iskolai oktatás keretében többé-kevésbé megvalósuló során zajló, test- és fegyvergyakorlatokból álló testi nevelést. 1907-től eEzért kerültek iskolai bevezetésre vezették be az iskolákban azokat a katonai gyakorlatokat, melyek a célbalövés oktatására vonatkoztak, majd a képzések folytatódtak az ifjúsági lövésztanfolyamok szervezésével, illetve a meglévő ifjúsági egyesületek katonai előképzésbe való szolgálatba állításával bevonásával. 
Demjén István az egyesületeket a következő csoportokba osztottja: 
-	egyházi vallási jellegű egyesületek (például Ifjúsági Mária Kongregáció, Jézus Szíve Gárda, Jézus Szíve Testőr, valamint a lányok szerveződése, volt a Katolikus Lányok Országos Szövetsége)
-	munkásmozgalmi indíttatású ifjú munkás szerveződések
-	polgári jellegű gyermek- és ifjúságszervezetek, mozgalmak (például Magyar Cserkész Szövetség, vagy az 1921-ben megalakult Ifjúsági Vöröskereszt Szervezet, amelynek szervezet  kezdeményezésénekre köszönhető, hogy emelték az Anyák napját ünneppé emelték)

Az előadó részletesen bemutatta az 1921. márciusában megalakult levente-mozgalmat, melynek célja, hogy a 12--21 év közötti fiatalokat vallásos, bátor, elszánt, harcra kész katonákká nevelje. ← Az 1921. évi testnevelési törvény 53. törvénycikke az iskolai oktatásból kikerülő 21 éven aluli ifjak számára kötelezővé, a lányoknak önkéntessé tette a rendszeres, a levente-mozgalmon belül működő testnevelési kiképzésben való részvételt. A mozgalom jogát majd az 1942. évi törvény 3050/1942-es számú rendeletében korlátozták.
Jelen tanulmányunk folytatása A következőkben a játék és a sport kapcsolata lesz.ával foglalkozó előadásokból szemezgetünk. ← Andrásné Teleki Judit A sport, mint a játék egy magasabb rendű formája című előadásában egyrészt a gyermekkor különböző korszakaira jellemző pszichomotoros mozgásformákat vázolta, másrészt ezeknek a fizikai, és pszichés hatásait vázolta. ← Kiemelte, hogy már kisiskoláskorban fontos a másokkal szembeni elsőbbség kivívása, élménye. A sport segíti a kisgyermeket az iskolai szerephez való alkalmazkodásban, teret ad a versengésre, fejlesztheti a céltudatosságukaot, de sőt lehetőség nyílik a saját szabályalkotásraok megalkotására is. 
Andrásné Az előadó ismertette azokat az elgondolkodtató adatokat, mely miszerint az általános iskolás diákok 75%-a kizárólag testnevelés órán mozog, illetve a diákolimpiákon pedig a diákok mindössze 19%-a vesz részt. A magyar serdülők nemzetközi összehasonlításban végzett állóképesség-vizsgálata is romló képet mutat, jelezve hogy az adott korosztály keveset mozog. Míg ← Kiemelte, hogy a felnőtt lakosságnak már csak 9%-a végez rendszeresnek nevezhető rekreációs sportolási tevékenységet, de már ezt sem szervezett intézményi keretek között teszi. Az iskola és a család feladata, hogy felismerje: csak a sport feszültségoldó, környezetalakító és örömforrásöt adó hatását kihasználó gyermek válhat boldog, játszani és sportolni szerető felnőtté.
A sport biológiai és szocializációs jelentőségéről szólt Frenkl Róbert előadása. A konferencia bevezetőjében elhangzott, hogy a SOTE Egészségtudományi és Sportorvosi Tanszék kutatócsoportjának tagjai elsősorban a szomatikus nevelés szakembereinek tartják magukat, de vizsgálataik során a sport biológiai hatásainak elemzésekor fontos szempont a szociális háttér feltárása is. Éppen ezt a témát boncolgatta Frenkl Róbert A sport biológiai és szocializációs jelentőségéről szóló előadása. A professzort helyettesítő előadó a bevezetőben kitért a sport biológiai (növekedést serkentő, fizikai és szellemi teljesítőképességet fokozó és megőrző stb.) és szocializációs jelentőségérőle: Kiemelést kapott a sport közösségteremtő és megtartó funkciójaú, személyiségformáló hatású, az egészségtudatos és környezettudatos magatartás kialakításának fontosságaban fontos szerepet játszik, személyiségformáló hatása, valamint erősíti hangsúlyozva az önfegyelemmet, a küzdeni tudást, és a csapattagokkal való együttműködési képességet formálódása.
A helyettesítő előadó Az előadó ismertette a kutatócsoport tagjának, Dr. Mészáros János egyetemi tanárnak még folyamatban lévő A szekuláris trend vizsgálata 7--18 éves városi fiúknál című -- még folyamatban lévő -- kutatásának  feldolgozott eredményeit. ← Szekuláris trenden néven olyan humán-biológiai folyamatot értünk, mely kapcsán egy adott földrajzi régióban az egymást követő generációk tagjai között olyan  egy megfigyelhető, egyirányú változás írható le, mint például a testméret, testmagasság folyamatos növekedése. 
A kutatásba bevont fiú minta 1975-ben és 2005-ben is 3.500 főt számlált volt. A vizsgálat módszerei a következők voltak: antropometriai felmérés (magasság, tömeg, bőrredő), motoros tesztek (400 és 1200 méteres síkfutás), kérdőív a szociális háttérre vonatkozóan. A statisztikai adatfeldolgozás során átlagszámításokat és kétmintás t-próbát használtak. 
Az eddig feldolgozott eredmények kapcsán elhangzott alapján kijelenthető, hogy statisztikailag mindegyik vizsgált korosztályban a fiúk magasságai lényegesen meghaladják a fiúk magasságai a harminc évvel ezelőtti átlagmagasságot, és a testtömeg átlagok tekintetében is aránytartó növekedést tapasztaltakható. ← A bőrredő vizsgálat (mely a relatív testzsírtartalomra enged következtetni) arra hívja fel a szakemberek figyelmét, hogy az összes korosztály esetén a gyerekek 1/5-e túlsúlyos vagy elhízott. Ezen eredmény tükrében már nem meglepő, hogy a 2005-ben vizsgált korosztálynak mind a motoros és, mind az állóképességre vonatkozó teljesítménye is rosszabb, mint a harminc évvel ezelőtti korosztályé. 
A kutatók társadalmi kihívásnak nevezték el azokat a környezeti hatásokat, melyek fontos háttértényezőként szocializációs hatást fejthetnek ki a tanulók életvitelére, és sportolási szokásaira. Ezek között megemlítjük – a teljesség igénye nélkül – a televíziónézési szokásokat, a gyorséttermek vonzását, a különórák és a napi étkezések számát. Csak ezen Mindezen változókra nézve figyelembevételével tehetünk szert rendelkezünk majd kiértékelhető adatokkalra.
Rákos Etelka a Mozgásos játékok szerepe az iskola és a család kapcsolatában címmel tartott előadásában többek között a következő feltette a kérdést tette fel,: mi is a játék? ← Erre sokan sokféle választ adtak. Volt, aki tudatos, céltudatos tevékenységként jelölte meg, mások szándékos, tréfás cselekvések sorának nevezteék, megint mások a mozgás, a megismételt  mozgás végzése közben születő örömteli élményének tartották. ← De olyan vélemény is született, hogy a játék következmények nélkül végzett rombolás, illetve egy teremtett konvenció alapján működő mesterséges világ. 
A szemléletes témafelvezetés után az előadó példákkal illusztrálta a mozgásos játékok felosztását: alkotó, népi, iskolai, téli, és vízben folytatható játékok szerint,; majd feltette a kérdést: mikor töltheti be az iskolai testnevelés a számára megkijelölt funkciókat? ← Válaszadásként sor került három nyugat-európai kutatás eredményeinek ismertetésére, melynek célja a mindennapos testnevelés órák hatásvizsgálata volt. ← Ennek kapcsán vVizsgálták a kísérleti és a kontroll csoportok egészségi állapotát, motoros teszteket folytattak, a tanulmányi teljesítmények felméréséhez tantárgyteszteket alkalmaztak, a személyiségfejlesztésre vonatkozó adatokat pedig személyiséglapokkal mérték. ← A Franciaországban, Svájcban és Bécsben folytatott kutatás eredményei közül ki kell emelnünk, hogy a kvantitatív módszerek szerint a mindennapos testnevelés órák hatására javult például a tanulók iskolai teljesítménye. 
A vizsgálat során a testnevelők is véleményezték a kísérleti helyzetet. Rákos Etelka elmondta, hogy bár az óraterhek jelentős emelkedése miatt erősebb nagyobb igénybevételnek voltak kitéve a testnevelők, ellensúlyozta ezt a fáradtságotukat ellensúlyozta az a tapasztalat, hogy nőtt a tanulók tanulási kedve nőtt és a tanárok iránti is fokozódott ragaszkodásuka.
A játék, a család és az iskola kapcsán nem lehet kikerülni a mindennapjaink meghatározó információforrásakéntának, számontartott  a médiaának a , és ennek hatásvizsgálatát. ← Tanulmányunk folytatásában Estefánné Varga Magdolna előadásáraban térünk át, melyben ismertette azt járta körül, hogy a média milyen pszichológiai hatását következményekkel bír a gyermeknevelésre. 
A média hatását befolyását interaktív, kölcsönös oda-vissza ható folyamatként értékelte, melynek következményeként köszönhetően a tömegkommunikáció összetett hatásmechanizmuson keresztül érvényesíti hatását és a családra, a gyerekre, a kortársakra, és az iskolára is.a között egy összetett hatásmechanizmus lép működésbe. 
A hogyan, mire hat a média? kérdésre kapott választ kaptunk az ökológiai modell, a direkt modell, a korlátozott modell, és a meghatározott feltételek esetén érvényes direkt modell alapján is fogalmainak bevonásával formálódott meg. ← Hallhattunk a média napirend-kijelölő-, meggyőzés-, előfeszítési-, kielégülési- – és szükséglet- --, végül a pedig műveltségfejlesztő hatásairól., valamint ← Aaz előadó kiemelt figyelmet fordított a médiafogyasztás kapcsán legveszélyesebbnek legveszélyeztetettebbnek tartott serdülőkor médiahasználatára.
Továbbra is a média ennél a témánál maradva, érdemes meg kell említenünk Komló Csaba értekezésére kitérnit, aki a virtuális valóságba való káros „belemerüléssel” foglalkozott. ← Filmrészletekkel, bejátszásokkal tűzdelt prezentációjávalban lebilincselő módon szemléltette a sokunk számára még ismeretlen új virtuális világhoz kapcsolható fogalmakat, a valósághűség és az integráció dimenzióit. Néhány a szimulátorokon kipróbálható virtuális valóság típusai közül: Ismertette a virtuális valóság típusait, melyek szimulátorokon már kipróbálhatók. Ezek közül néhány: immerzív valóság; kibővített valóság; tükrözött valóság; barlangvilág; autoszimulátor környezet.
A virtuális valóság megjelenítése tehát játékprogramokon keresztül megoldható, de ezek hatásáról megoszlanak a vélemények., -- ezeket Komló Csaba híven mutatta be előadásában. amelyek közül néhányat  Az előadó bemutatta ezeket az egymásnak ellentmondó kutatási eredményeket.  ← Az kiválasztott egyik szakértők közül egynek a véleményét különösen figyelemre méltónak találtuka a hallgatóság. David Grosman alezredes a következőt nyilatkozta az általa „gyilkosság-szimulátornak” nevezett számítógépes játékokról. A: az öléshez három dolog kell: -- fegyver, képesség a fegyver használatára és ölni akarás. Az alezredes szerint ebből kettő adott a számítógépes harci játékok használatávalnál.
Ezeknek a A számítógépes játékprogramoknak az egyik vonzereje abban rejlik az, hogy képesek versenyhelyzetet szimulálni, mely önfeledt kikapcsolódást nyújt a legkülönbözőbb korosztálynak. ← Olyan program viszont ma még alig akad, amely kooperációra, együttműködésre sarkallná a játékost.  
Ádám Anetta viszont a Versengő és kooperatív iskolai stratégiák című előadásában  választotta témájául. ← Kkiemelte, hogy Leo Festinger drive-ként, alapvető mozgatórugóként definiálta a versengést. ← De hHa ez egy drive, akkor egy tanult elemmel, a kooperációval valószínűleg képesek leszünk tudjuk ennek negatív hatásait ellensúlyozni. Az emberi természet azon részeit, mint a A vitalitás, az energikusság vagy az agresszióra való hajlam az emberi természet öröklött összetevői tényezők. A versenyre való hajlamot is csírájában magunkban hordozzuk. Vannak személyiségek, akikre a versenyzés motiváló hatással van., azonban mindez veszélyes is lehet, Hha ehhez nem társul hozzá kooperálni tudáscióra való készség, akkor ez veszélyes is lehet.  
Az iskolai versenyzésről elhangzott: általában a többségi kultúrában felnőtt embereknek kedvez, illetve a jobb képességű, a kultúra elemeit jobban elsajátítani képes embereknek kedvez. Azoknak, akik kisebbségi csoporthoz tartoznak,ó egyének kevésbé magabiztosan tudnak érvényesülni ezekben a helyzetekben., viszont őŐk jobban teljesítenek kooperatív körülmények között. Az iskola sikeresebbé válhat azáltal, hogy a többséggel való foglalkozások során figyelmet fordít a kooperációs technikákra elsajátítására is, hiszen ebben a sokszínű világban a többségi és kisebbségi csoporthoz tartozás olykor változó játékszabályokon alapul.
A Család – Iskola -- Játék című egri konferencián elhangzottak alapján összegzésként elmondhatójuk, hogy a játékra, a benne rejlő nevelési, szocializációs, motivációs hatásokra fokozottan érdemes odafigyelni nemcsak a közoktatásban, hanem a családban is. ← A játékok rohamosan fejlődnek, mégpedig korunk technikai, társadalmi elvárásainak megfelelően. 
Az egykor még átlátható, egységes játékkultúra -- ahol a páros, kis- és nagycsoportos játékformák voltak mérvadóak -- az elterjedő online szerepjátékoknak, szimulációs, virtuális játékoknak köszönhetően hamarosan szétesik egymásról mit sem tudó, játékos közösségekre. A játékkutatók és a média együttes felelőssége, hogy ezt a mindennapos és korosztálytól független társadalmi jelenséget megfelelő odafigyeléssel kezelje.