טיול רגועים שונה, קצת פחות רגוע, ביקור במכרה פוספטים ושוב סדום ערד
בוקר של שישי, התארגנות רגילה לטיול, שמן, מים, ציוד, הרכבת הכיסא האחורי, מבט אוהב על האופנוע וארגון ציוד ליומיים לשני אנשים. 
זה לא שיש לי איך לסחוב משהו על האופנוע, אבל אי אפשר לצאת לטיול ללא ציוד. את הציוד מעמיסים על האוטו של אשתי, ממנו ניפרד בנקודת המפגש עם שאר האופנועים והופ לדרך, לטיול רגוע. 
בית דגן, תחנת הדלק, כולם כבר שם מחכים ליציאה, בין הממתינים יש גם כלב שנוסע לטיול בארגז של בעליו, הבעלים אומר שהכלב כבר רגיל והם ביקרו כך ברמת הגולן ובעצם בכל הארץ, הכלב לא מתרגש מהאופנועים, אם הוא רגוע אז גם אני רגוע. 
אנחנו מעמיסים את הציוד על רכב אחר וענבר אשתי עולה על האופנוע, הסיכום בינינו שהיא רוכבת כמה שהיא יכולה ואני רוכב הכי רגוע שאפשר, כשיהיה לה קשה היא עוברת לרכב המאסף, רגוע. 
רוכבים רגוע עד ליד מרדכי, האופנוע שלא רגיל לטוסיק נוסף לא מתלונן, המתלה האחורי עובד יותר קשה ממה שהוא רגיל בדרך כלל אבל גם הוא לא מתלונן, בקיצור רגוע. 
רוכבים, רוכבים, רוכבים, עוצרים למנוחה, רוכבים, רוכבים, עוצרים לאוכל, רוכבים, עוצרים לפיפי, רוכבים, עוצרים לתדלוק ועכשיו מגיע אלחנן ואומר לנו שענבר יכולה לעבור לרכב המאסף, רגועעע. 
אנחנו מתחילים לרכב, השלט בערד מראה מרחקים לבאר שבע, סדום וים המלח, אני מחכה שכולם יצאו ואני יוצא אחרון כדי לפתוח פער מהאחרים ולצמצם אותו בהדרגה עד למטה. האופנוע כבר חם, הצמיגים מוכנים, אני מחייך וחושב על הצמיג האחורי החדש שעבר רק 250 ק``מ של הכנה נפשית, אני כבר לא כל כך רגוע. 
הכביש חולף מתחתי והאופנוע דוחק בי לתת לו עוד קצת, טיפה של גז, הצמיגים מצמידים אותי לכביש, האופנוע עוקב אחרי הפניות, אין צורך בבלמים וגם הגז קבוע ויציב, מידי פעם עוקף רגוע זה או אחר, בזהירות והתחשבות כמובן והופ אני מאחורי המוביל, מדרבן אותו להגביר קצת את הקצב, מישהו אמר רגוע? 
בים המלח אני נשאר בצומת לחכות לכולם ולסמן את הפניה, לא מסתיר את החיוך, הרי הם ראו אותי עוקף ויודעים שנהניתי. אופנוע אופנוע הם חולפים על פני ופונים ימינה לחניה, שלום מזה וחיוך מאחר וצעקה מהווראדרו שמתקרב... ``הוא נסע 20 כל הדרך ולא יכולנו לעקוף`` אני יודע למי הם מתכוונים, אני גם רואה שהם לא מחייכים, אחד הכלים נסע ממש לאט בירידות ושיגע אותם, לי זה רק הזכיר את הרכיבה ללא הפרעות שלי ורק הגביר את החיוך, ושוב רגוע. 
חונים, נכנסים למים, יוצאים מהמים, מתלבשים עולים על האופנוע ומתחילים את הכיף שוב רק הפעם הפוך. שוב אני אחרון בצומת, פתאום הפתעה! אביב, חבר עם דיוורג`ן 600 מחכה לנו בתחילת העליות והוא לא לבד, יש איתו מורכבת וגם ורד הגיעה על האופנוע שלה. מתחילים לעלות ותוך זמן קצר אנחנו ראשונים, הפעם הקצב גבוהה יותר, מבט קדימה מגלה שהחליפו מוביל לקבוצה, קרין זוגתו של אלחנן על האופנוע הראשון ורואים שהיא נהנית, אנחנו ארבעה בראש הקבוצה, מתרחקים מהשאר, הופכים לחמישה (בנדיט 1200 אדום), אנחנו שישה (VN800), שבעה (וי סטרום 650 חדש) כמו שאומר זוהיר בעלול, יא אלוהים, איזה קצב מדהים, איך הגלגל נושך את הפניה! כמו ציור של ואן גוך! הרמוניה של צבעים וצלילי מנוע בנוף המרשים הזה, יא אלוהים איזה רוגע... 
מנוחה, מים, דלק ואנחנו ממשיכים לכיוון כפר הנוקדים. שוב דרך מפותלת, פניות הרריות בנוף מדברי, החושך נידלק ומכבה את האור, עכשיו אני חושב האם כולם רואים את הלדים הכחולים על לוחית הרישוי? איך זה נראה מלמעלה? מה זה משנה? העיקר שהכל רגוע. 
מתמקמים, מחנים אופנועים, פורקים ציוד ומתחילים להכין אוכל. רוב הקבוצה הזמינה אורל מקייטרינג, ורד אביב ובת זוגו ענבר ואני החלטנו להכין אוכל לבד, הכנו מרק הפתעה, שזה מין תבשיל שמכיל בתוכו את כל מה שכולם הביאו ובסוף יוצאת הפתעה, הפעם ההפתעה הצליחה והייתה טעימה מאוד, אחר כך פרשנו לישון ברגוע. 
בוקר יום שבת התחיל מוקדם בהתארגנות זריזה, עליה לאופנועים וחזרה לכביש המפותל משם לירידות לכיוון סדום לכיוון מפעל רוטם שם אכלנו צהרים ונכנסנו למכרה הפוספטים. היה מעניין ומאוד רגוע. 
שוב רכיבה שוב מהירות מעוררת חיוך ושוב אנחנו בערד, ממשיכים לתל אביב כדי לקחת את האוטו ולהגיע הביתה. הרכיבה עצמה נחמדה, אבל כבר אין טיול, אנשים פורשים בזמנם החופשי לכיוון הבית ואני כבר עסוק בלהחמיא לאופנוע, לצמיגים, לעצמי, לענבר ולמארגני הטיול והחברים, לא הרגשתי שהזמן טס, או שטסתי רוב הזמן, לא יודע בדיוק, אבל הטיול נגמר. למרות שניתן לחשוב שהייתי בסיבוב פרוע בסדום ערד אני מתיישב בבית, נרדם ויודע ששוב נהניתי אצל קרין ואלחנן בטיול רגוע.
. 

כתב: אורן קוזלובסקי  

תודות:
- בטוח גרר: אופנוגרר – ובפרט לרועי (יום ששי) וערן(יום שבת) על הנוכחות הנעימה.
- ייזום רעיון הטיול הדו-יומי – אלכסנדר פז
- עזרה בתכנון מסלול יום ששי: אלי סלע ונדב בלוך
- תכנון מסלול יום שבת – נדב בלוך 
- תאום לינה: דובי פלד וקרין כהן
- מפעל רותם-אמפרט – תאום ביקור: אלכסנדר פז ויעלה פרץ.
- מפעל רותם-אמפרט – מדריכים: אלכסנדר פז, דורון אורגיל ורוברט וענונו.
- פרסום הטיול – אורן קוסלובסקי (www.riders.co.il) 
                        ברוך כוכבי (http://www.motorcycle.org.il).
- מובילה (בשיתוף) – קרין כהן
- חובש: ז'אק סודאי 
- מאסף – חיים קורן
- מרשלים – אבי זמלר, אורן קוסלובסקי, אלכסנדר פז, אמנון כרמלי, דובי פלד, ורד קוק, זאב פרלמן, יובל קנון, מייק שרף, משה בויארסקי ועדן זליבנסקי
-  תמיכה לוגיסטית –  דובי פלד, זאב פרלמן, מייק שרף, משה בויארסקי, קרין כהן ורוני פרגר  
- הערות קונסטרוקטיביות – אורן קוסלובסקי וורד כהן 
- ווסטים – אורן וענבר קוסלובסקי-קרנר
ואם שכחתי מישהו - סליחה 

אלחנן שרון