AZRA: KRIVO SRASTANJE


Budnosti nikad dosta gospodice od tri pedlja
Na krivinama zadnji vagoni ludacki tresu
I mnogi prazne crijeva zaboravljajuci stid
A oholost nekad sudena da bude vrlinom
Splasnjava naocigled i smrdi nadaleko
I nitko nema snage da odagna propadanje
I nitko i ne pokusava da bude vise od hladne zelatine
Koja laprda medu krajnostima kao rijetko govno
Dok svi tvoji besprizorni usrecitelji
I samozvani stovaoci onog sto ne razumiju
I svi tvoji placeni nitkovi, dousnici i sjecikese
I svi tvoji mutavi urlatori zvucnih titula
Hrabro spletkare zasticeni lopovskim kodeksom
Koji stiti vjernike od zarazenih
A svaku duhovitost uvijek i na vrijeme
Efikasno lijece u samom zacetku
Pa kakvo ime da ti damo gospodice od tri pedlja
Krivo srastanje, gospodine, krivo srastanje
Kao kad bogate prose za miraz
A talon nose ruzni i opaki
Sa necuvenom moci da tjeraju sto zazele
Mnogo ih je i strasno galame
Obicno razbiju sva ogledala na koja naidu
Obicno razbiju sva ogledala na koja naidu
Da ne ostane ni pomen na ljepotu

