BIJELO DUGME: JER KAD OSTARIS



Jer kad ostaris
Niko ne kuca na tvoja vrata
Ni potok s ribama od srebra
Ni mlado zdrijebe vlazna oka
Ni jabuka u cvatu
Niko.

Samo ja, kad ostaris
Kao oblak u tvojoj kafi
Doci cu u krombi kaputu
I cut cu kad ti se moje ime omakne
I krene
Polako, sama od sebe
Posljednja suza za mene.

Jedan za drugim vozovi polako odlaze
Kao i obicno, stavices kacune u prozore
Cini mi se da mjesec ramazana pocinje
Oo, oo, pomalo je tuzno
Kada ostaris ...

