     G         Hm        C       G
Se spomni&#353;, kako je le&#382;ati v dvoje,
    Am                           D
na kupu sena, v dru&#382;bi lne in zvezd.
    G         Hm        C         G
Se spomni&#353;, čigave so ble tiste krave,
 Am                          D
zjutraj so tebi pojedle klobuk.


G               D     
Rosa je umila vročo noč, 
  Em               Hm
cvetje je &#382;e zehalo,
 C                  G 
dan pri&#353;el je soncu na pomoč,
C                D
čabam se je strgalo.

Grom je ribniku izdal skrivnost, 
&#353;torklje so se muzale,
veter naju je pregnal pod most,
vrbe so zajokale.


&#381;e ve&#353;, da je sonce luč iz vesolja,
Bog, ki postaja jezen na nas.
&#381;e ve&#353;, da je zima, botra ti&#353;ina,
volk, ki je vetru posodil svoj glas.


Kaj bo zraslo iz peskovnika, 
polnega prekratkih hlač?
Koga bo ubila zibelka,
set pokvarjenih igrač?

Ni več Eve, ni več jablane, 
raj je vedno bolj strupen,
barve smeha so pozabljene, 
mesta nimajo imen.


Se spomni&#353;...

