Cedin Dnevnik, StarDate 12081999.62 #2

Prolaze dani. Prolaze i prolaze... Svaki dan se desi toliko raznih stvari da mi je vec jako tesko da pricam o onome sto se desilo tamo nekog davnog cetvrtka uvece, nakon sto ste dobili Dnevnik 1. Ali, nisu sve price stalno vesele. Vratimo se malo kroz vreme (samo 7 dana).

Tog cetvrtka sam pisao Dnevnik 1. To je trajalo i trajalo i trajalo... Nakon toga sam malo skitao Webom i to je trajalo i trajalo i trajalo... Oko 21:00 bilo je vec stvarno krajnje vreme da podjem kuci. Oko 21:30 sam bio ispred svoje zgrade i kao svaki dobar domacin htedoh da proverim postansko sanduce... Tu pocinje moja NOCNA MORA! Nema kljuceva u zadnjem dzepu pantalona, nema ih u torbici. Nema ih ni u torbi! Prvi napad panike. Holandija, Hilversum, skoro 10 sati uvece, imam (teoretski) kljuceve od dva stana (drugi je u Hagu), a prakticno nemam pristup ni jednom... Usledila je trostruka detaljna pretraga svih mogucih dzepova, dzepica, torbe, torbice pa sve opet pa opet a rezultat isti - kljuceva nema. Mozete zamisliti koliko sam bio srecan u tom trenutku, koliko sam se mrzeo ili koliko me je bilo briga za sve to... Nikad u zivotu nisam izgubio kljuceve - a sad ih gubim tokom svoje prve nedelje u Holandiji... Uzas. U to vreme (vec je proslo 22:00) moj komsija (mali zuti Indonezijanac koji zivi u ulazu do mene i radi takodje u Lucentu) polazi da radi nocnu smenu... Zamislite tek njegovu facu kad me je video kako sedim na betonskom stubicu ispred zgrade i mrzim svet oko sebe :) Sta da se radi... Da sam u YU, ispricao bih mu tuznu pricu, on bi me pozvao da prespavam kod njega i sve bi to proslo. Ovako, on me saslusao, steskilo mu se (vidno mu se iskosise oci - inace sedi sad pored mene, ali zahvaljujuci kodnom multipleksu...) i zajendo smo posli ka firmi. Tog dana sam bio u banci (otvorio racun i bio veseo zbog tog), bio u menzi i na casovima. Banka je zatvorena, menza takodje, ali sam se nekako nadao da su kljucevi negde u trening centru. Na putu do firme setili smo se da smo tokom pauze igrali stoni tenis i da sam ja nesto izvadio iz dzepa da mi ne smeta! Naravno, moja radost je bila kratkog veka. Cim sam usao u salu za stoni tenis shvatio sam da je cistacica vrlo pedantna i da sigurno nista nije ostalo tamo gde sam mozda ostavio kljuceve... Pretrazio sam ucionicu i krenuo u kancelariju. Odabrao sam najmeksi drveni sto, pokrio se nadom u bolje sutra i proveo jednu uzbudljivu besanu noc. Dremkao sam pomalo, doslo je i jutro, najvredniji su vec poceli da dolaze, a ja sam tako zarko zeleo da operem zube :) Par ljudi su se ekstremno zabrinuli, moj manager nije mogao cudom da se nacudi kad je cuo da sam spavao u kancelariji, odmah mi je dao svoj broj telefona i rekao da mu se u bilo kakvoj problematicnoj situaciji obratim bez obzira na vreme (00-24)... Bilo mi je smesno koliko su svi to primili k' srcu. Kad se otvorio trening centar usao sam kod cike koji sve to vodi i... rastopio se od srece cim sam sa vrata video svoje kljuceve koji mirno leze na njegovom stolu... Toliko. Obecao sam svojim kljucevima da ih nikad vise necu ostaviti same tako dugo :)

Ostatak cetvrtka mi je bio skroz lep. Bez obzira sto je to bio prvi pravi holandski dan. Sivilo na sve strane, kisa koja lije, lije i lije... Sve to jos pojacano cinjenicom da nisam spavao... Casovi tokom dana... Sad cu malo nabacati tehnicke i razne druge detalje koji su mi tog dana pali na pamet...

Kao nekada davno na treningu u Minhenu i ovde su hit masine za kafu. Velika crna kutija, mali ekran, puno opcija i ops - eto fina kafa, sa mlekom ili ne, malo secera, puno secera, malko cokolade, mozda crni ili slatki caj, cak mozda i fina zuta supa iz kesice... Dve godine ranije, u Simensu, masina je bila 'prosta'. Od tad, tehnika je napredovala pa se moze uzivati u sledecim pogodnostima: kao 'polaznik' trening centra dobili smo ID kartice. Masina ima prorez za karticu, moze se odabrati omiljeni napitak (npr: Kafa minimalne jacine, sa maksimalno mleka i malko ispod srednje secera, uz blagi dodatak kapucina) i snimiti na karticu. Takodje, moguce je snimiti izbor sa automatskim pritiskom na START... E, tu je vec sou program... Jedan od tipova (Svajcarac koji je stalno kasnio po dva sata i stalno zapitkivao o nekim UNIX cakama :) je isprogramirao kapucino sa auto-startom i naravno, vise nije umeo da ponisti selekciju. Zabavno je posmatrati kako masina u trenutku ubacivanja kartice odmah izbaci plasticnu casu i pocne da toci... Al' se napio kapucina...

Pored ove lepe masine, ne mogu a da ne pomenem racunar koji sedi u kancelariji i koji, smrc, je dodeljen meni samo privremeno... HP KAYAK, Win NT 4.0, automatski shut down, Pentium II, 400 MHz, 128 MB RAM, 17 inca monitor, 1024*768 na 100 Hz... Stalno vezan na internet... I onda se pitam sto ostajem do 21:00 u firmi :)

Detalji za VF TEL SDH: Par crtica o Lucentovoj opremi... ADM16/1 linijski STM 16 koji radi Add/Drop na 2Mb... BSHR (po njihovom MSSPRING) radi i kad se iskljuci jedan od elemenata u prstenu (node-failure)... Postoje inloop i outloop, svi alarmi se mogu apsolutno po zelji podesiti (skoro kao na SLR), LCT je ruzniji od naseg LCT-SLDa, ali se EMOS cini mi se, ne da porediti sa Lucent ITM-SC/ITM-NM kombinacijom... To bi bila vec prilicno duga prica koja nije interesantna za siri krug citalaca te cemo je nastaviti drugom prilikom pred manjim brojem prisutnih...

VF TEL narod se verovatno seca svih mogucih izuma vezanih za pranje ruku... Prvo je bio sapun, zatim neka tecnost, zatim ista tecnost ali malko razblazena, zatim voda sa malko te tecnosti, zatim razne posude za drzanje svih tih tecnosti... Zatim... Smejurija prava... Ovde me prijatno iznenadilo to sto cak ne sipaju tecnost za pranje ruku nego vec gotovu PENU (tj sapunicu)... Nema curenja, nista se ne baca, ne moras da se trudis, a ucinak je savrsen... Sta sve dokon svet koji se ne brine zbog raznih ratova i kriza ne izmisli...

Tog cetvrtka sam jos upoznao i jednog Crnca crnog kao gar, decko je naravno 'pravi' Holandjanin (jes' da je iz Surinama, ali je na vreme odabrao drzavljanstvo porobljivaca!) i treba da pocne da radi u oktobru.

Takodje, tog cetvrtka sam imao i prvu neprijatnost. Kolega Lala sa treninga (inace kolega iz kancelarije) se interesovao o sudbini i razlozima i... jadnih albanskih izbeglica... Prvo pita, onda sam zakljucuje, a onda osudjuje... Zatim glupa poredjenja sa nacistima, zatim... Joj, doslo mi je da jednostavno zacutim i izadjem sa rucka... Tad sam se malo uplasio da ce odnosi mozda postati zategnuti, da ce neko mozda malo 'prstom da upire' u mene zbog porekla i sl, ali srecom, za sada je to jedini slucaj i valjda ce tako i ostati...

Tog dana sam jos saznao da ce mozda biti moguce zameniti YU vozacku dozvolu za NL i to BEZ dodatnog polaganja... Kako bi to bilo lepo...

Iako je cetvrtak dan za koopavond, nije mi bilo do setnje, samo sam otisao kuci i uzivao u trenutku otkljucavanja vrata i ulaska u stan.

Petak. 06. avgust. 

Jos jedan prilicno isti dan. Malko kise tokom dana. Malko sunca. Jos uvek nije osetno hladno. Imam svoje kljuceve... Tog dana se zavrsio moj prvi kurs. Dobili smo i prve certifikate... Lepo izgledaju... Nisam ni pomenuo sitnicu da za kupce kurs kosta oko 400 usd na dan, dok je za nas, Lucent zaposlene, cena prava sitnica, samo oko 2200 guldena za 5 dana... I onda se Telekom Srbija zali na cene u VF TELu...

Jedan tip je odlazio iz Lucenta i pravio zurku to vece. Sta da vam kazem... Prava 'zurka' :) Englez Piter i ja smo se nasli na po' puta, jedva nekako pronasli veoma 'poznati' pub Happe-Tappe, i oko 20:00 smo vec bili tamo i pozdravili se sa svih 15 prisutnih gostiju koji su sedeli oko sanka... Bilo je tu i Amera i domacih i zutih i crnih i... Pocelo je prilicno bezveze i ustogljeno, i moram kasti, prilicno sam se plasio da kad kolicina popijenog piva predje odredjeni nivo, neko ne potegne pitanje Kosova... Naravno, to se desilo, ali sam bio vise nego prijatno iznenadjen. Glavnu rec je vodio jedan tip iz Engleske, a vecinu tema je JAKO JAKO JAKO dobro objasnjavao... Kad uzmete u obzir da to prica jedan stanovnik 'agresorske' zemlje, da to prica vrlo tecno (na svom maternjem jeziku), pri tom dobro poznaje temu i slusa ga dosta amera i lala, morao sam se osecati prilicno prijatno... Jedan citat: 'zesto je samo Milosevic ratni zlocinac? Kakva je razlika kad neko postavi eksploziv u americki trzni centar ili japanski metro i kad neko bombarduje narod koji ne moze da se brani? Kazu nisu gadjali civilne ciljeve? Kazu most je legitimna meta? Prvo bih Klintona, Blera i Solanu proglasio za ratne zlocince, a zatim sve ostale..." U to se jedna baka Amerka seti da sam ja iz Jugoslavije... Zamolila me kad budem imao vremena da svratim do njene kancelarije da joj odgovorim na milion pitanja koje bi zelela da mi postavi... Ostali smo tamo do posle ponoci, bilo je prilicno prijatno, a jedina neodgovorena stvar za vecinu nas je bila zasto smo u jednu kapu ubacivali po 25 guldena... Mislili smo da je to za pivo, ali i kasnije se placalo, mislili smo da je za poklon ali... Misterija i nauk - prvo pitaj, a onda ubacuj...

Piter i Lala Tjerk rade za Lucent, ali kao kontraktori - to znaci da nisu stalno zaposleni, da rade za *vise* para, ali da nemaju socijalno, penziono i sl - a to i onako sam placas... Dakle, vec vise puta pomenuti Piter je radio 11 godina za British Telecom. Nakon tog je bila neka reorganizacija i otpustanje onih koji zele da uzmu izvesnu otpremninu... On se odlucio za to, u petak je napustio BT, a vec u ponedeljak je poceo da radi za Lucent (naravno, to je spremao unapred). No, nije to ono sto je tuzno. Otpremnina je oko 70.000 DEM... Iako kazu da se na zapadu ne prica o parama, on je sam ovo poceo, cini mi se da je hteo da ga navedem da prica o parama da bi mogao da me pita kolika mi je plata. Nije uspeo, mada sam zarko zeleo da saznam koliko placaju 'ugovorce'. Posle toga mi je bilo jasno kako to on placa stan 2500 guldena mesecno i kaze da mu je jako lepo u tom stanu :) Bas cudno.

Subota. 

Vikend. Kisa. Spavanje do podne. Setnja po kisi - prodavnice kola (lepi Pezoi za 3500 nlg), problemi sa namirnicama... Do tada nisam nesto posebno obracao paznju na rok upotrebe... Tad sam shvatio da je dosta stvari vrlo blizu roka (ili cak da je rok istekao - npr. sampinjoni koje sam kupio...). Pored tog, imao sam i par pravih 'bisera' prilikom kupovine u supermarketu. Mislio sam da kupujem neke fine sumece tablete za napitak za osvezavanje daha i fluorisanje zuba, a ono je bio rastvor za CUVANJE PROTEZE! Uzas! Popio sam jedan gutlja i shvatio da nesto ne valja... Pored toga bilo je jos par manjih incidenata, ali nista strasno... Na greskama se uci, a i video bih vas da gledate holandske natpise bez slika :)

JOJ sto je zuti tvrdoglav. Kad zapne nesto to se ne da promeniti ili urazumiti. I naravno, od svih bas mi on zapade u grupu od troje. Oni Kinezi u Minhenu su bili deca u poredjenju sa ovim. Izvinite na upadici, bas me je sad iznervirao. Ucitelj mu kaze nesto, ali on mora i mora i mora da vidi sto je smislio - to uopste nema veze sa trenutnim gradivom, ali... A inace, ako niste primetili ja pisem ovo pismo u sred prakticnog dela predavanja ;)

Nedelja. 

Vikend. Kisa. Spavanje. Dilema sta raditi... Prestala je i kisa. Sta da radim, reko ajd da se prosetam do Amsterdama. Naravno, u medjuvremenu je kisa pocela opet da pada, ali onako lepa, letnja :) Stigoh u A'dam (ovako pisu kad ih mrzi da pisu ceo naziv), obidjoh sto se obici dalo (ne... ne to...), nameracih se da kupim jaknu, ponovo bezuspesno i uspesno se vratih kuci. Dome, slatki dome :)

Ponedeljak.

Novi kurs. Novi ucitelj. Nove face. Od coveka sa vise od 11 godina iskustva u prenosu do tek diplomiranog skolarca iz Irske (godiste 1977 - pitam se sta li je i kako diplomirao). Ticer je prava komedija. Ima kosu do ramena, smesne loknice i smesnu facu. A tek izgovor... U... Znate da se G u holandskom izgovora kao zvucno H. Zamislite kad to pravilo primenite u izgovoru reci congihuration, lohhed (logged) ili TUH (TUG). Dodajte i pravilo da se holandsko U izgovara kao U umlaut (ue) u nemackom i imate pravu zabavu. Ipak se to ne da lepo opisati. Mora se cuti. Takodje, zabavan je i kad pise na tabli. Npr rec POINTER skracuje na sledeci nacin: POINTE. sa sve tackicom :) Uz sve to, stalno prica neke viceve (primeri mozda neki drugi put, teme su stalno neki Belgijanci - tipa "sta pise na dnu Belgijske flase koka-kole? NE OTVARAJTE ovu stranu" i slicno). 

Prosao je i taj dan, sve se nekako ustalilo...

Noc. Probudim se u neko doba i shvatim da kisa pada kao luda. Pored tog, i prozor mi je otvoren u drugoj sobi! Jeste, bila je vec barica na podu kad sam ga zatvorio. Ista takva kisa padala je i u utorak, na posao sam stigao mokar do kolena. Opet malo kursa. I dalje problemi sa obezbedjenjem - nece me njihov sistem, a ja stalno oblacim svoje najlepse majice da bi bio lep na slici! To vece sam se i prilicno ufrkao kad sam probao da kuvam na gas - bas deluje strasno... Gledanje filmova na TVu (predhistorijski), opet proucavanje ves masine i kvalitetna upotreba iste i onda miran i zasluzeni san...

Sreda. Dan pomracenja. Dan oblaka iznad Holandije. Ipak smo ga videli malkice. Tjerk (Lala) me pitao da li ja stalno kupujem nove stvari i oblacim ih? Nisam mogao da verujem da me tako direktno zavitlava (imao sam na sebi najstariju od svih majica koje sam poneo)... Pitao sam ga sta misli pod tim. Odgovor: Stalno je sve savrseno ispeglano i ima CRTU sa strane. Cekam samo da potrosim 'zalihe' ispeglanih stvari... Videce on onda :)

Ticer nam je dao DISKETU sa programima koje on razvija. Kad to vidite, onda shvatite koliko zaludnijih ljudi na svetu ima od vas :) (pozdrav VF TELu)...

Cetvrtak. Dan za pisanje dnevnika. Kurs. Pisanje dnevnika. Slanje dnevnika.

Za kraj, dve zabavne pricice koje je ispricao ticer (bio je na sve strane). 

Ulica Rijada, S. Arabija. Kola. Tata i mali sin napred, mama i 3 cerke pozadi. Tata uvodi klinca u prodavnicu igracaka, kupuje mu najlepsi autic na daljinsko upravljanje, devojcice ne dobijaju nista, mali izlazi i sutira auto - ne svidja mu se BOJA. Selimo se na Sri Lanku. Devojcica sedi na plazi. Preko sat vremena se zadubljeno igra svojim automobilom - konzerva koka-kole na koju je njen otac 'zakacio' tockove. Zakljucak - za srecu nisu dovoljne pare...

Prica 2: i dalje smo u Sri Lanci. Ucitelj Guus polazi u turu razgledanja grada brodicem (katamaran). Voznja kosta 1 gulden na sat. Brodic voze dva decaka. On ih pita sta rade sa tim jednim guldenom. Oni kazu: 75 centi ide gazdi, vlasniku broda, 15 uzima stariji koji vodi turu i objasnjava sta je gde, a 10 onaj manji koji sve vreme upravlja brodom/vesla. Nakon ove pricice on kaze da ce im kupiti brod... Posle neuspesnog obilaska luke (cene od 1000 do 1500 guldena) 'prerusava' se u lokalnog coveka (inace su ga 'drali' kao glupog turistu), pronalazi jednog drvodelju i dogovara cenu od 100 usd! (200 nlg). Nakon sedam dana uzivanja (imao je coveka koji je radio samo za njega, posmatranja kako brod nastaje od trupca) poklonio je ladju decacima. Oni su je nazvali Guus Of Holland - Covek ima brod nazvan po njemu... Ponovo je bio tamo nakon godinu dana i veoma se prijatno iznenadio... Posao im je isao tako dobro da su ustedeli pare i platili majstoru da napravi JOS jedan brod... Pricica kao u filmu. Sad drugi decaci rade za njih, a i oni sami voze svoj prvi brod...

Puno vas sve pozdravljam,
nadam se da vas ne 'gusim' bas mnogo ovim pismima,
(naravno, uvek mozete da mi javnete da zelite da se odjavite sa liste - nema ljutnje),

Ceda